Справа № 346/12/20
Провадження № 1-в/346/22/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия в режимі відеоконференцзв`язку заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_6 про заміну умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Айзпуте, Республіка Латвія, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше згідно до ст.. 89 КК України не судимий. Засудженого: 27 березня 2018 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 121 ч. 2, 69 КК України до двох років позбавлення волі. Зараховано згідно ст.. 72 ч.5 КК України попереднє ув`язнення з 04.08.2016 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2018 року скасувати вирок від 27 березня 2018 року в частині призначення покарання і вважати засудженим за ст.. 121 ч. 2, 69 КК України до п`яти років позбавлення волі, Згідно постанови Верховного суду України від 14 березня 2019 року на підставі ст.. 72 ч. 5 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 21.06.2017 року по 27.03.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2020 року адвокат ОСОБА_5 звернулася із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 . Посилається на те, що вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області його ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.2ст. 121 КК України до двох років позбавлення волі. 20 червня 2018 року Апеляційним судом Івано-Франківської області вирок в частині призначеного покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. Зараховано у строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 04.08.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Постановою Верховного суду України від 14 березня 2019 року зараховано ОСОБА_6 у строк покарання попередн`є ув`язнення з з 21.06.2017 року по 27.03.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Таким чином, ОСОБА_6 відбуває покарання з 04.08.2016 року і на даний час відбув понад 2/3 строку. Покарання відбуває в Державній установі «Коломийська виправна колонія № 41» - Івано-Франківська область, Коломиййський район, с.Товмачик, вул..Привокзальна,30, просить його умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

Засуджений та його захисник в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник адміністрації проти задоволення заяви заперечив.

Прокурор просимв у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 з 16 серпня 2018 року відбуває покарання у Коломийській ВК № 41 і на момент розгляду подання відбув 2/3 строку призначеного йому покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність лише формально-юридичних, проте, відсутність в повному обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 .

При вирішенні даного питання судом враховуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Засуджений допускав порушення установленого порядку відбування покарання, за що було накладено три дисциплінарні стягнення, які на даний час поганеші в установленому порядку, заохочень не оголошувалося. Роботи по благоустрою установи виконання покарань виконує під контролем адміністрації установи, до виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених "Підготовка до звільнення", у взаєминах з іншими засудженими не конфліктний, зв`язок з родичами підтримує шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі, виконавчі листи не надходили.

Як вбачається із довідки від 07 листопада 2019 року в особовій справі засудженого, ОСОБА_7 оголошено три стягнення.

ОСОБА_6 за період відбуття покарання не отримав жодного заохочення.

Крім того, засуджений жодного дня не працював, відмовляється від роботи, оскільки вважає її недостатньо оплачуваною.

Таким чином судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і відношенням до праці довів, що він став на шлях виправлення, а тому в клопотанні слід відмовити.

На підставі наведеного та ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання і може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи діб, засудженим з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Суддя: ОСОБА_1