Провадження1-кс/991/1614/19
29 квітня 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2019 до Вищого антикорупційного суду 25.10.2019 надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 15.04.2019 ним через приймальну НАБУ було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 375, 368, 366 КК України суддею Дзержинського районного суду ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 368 КК України, вчинених державним виконавцем ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, вчинених ріелтором ОСОБА_6 . Заяву ОСОБА_3 було зареєстровано в НАБУ за вхід. № К-4351 від 15.04.2019. Втім станом на дату подання скарги, за твердженням заявника, відомсти про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були.
Зазначені дії службових осіб НАБУ, на думку заявника, суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та просить визнати бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, визнати згідно ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілу особу, зобов`язати службових осіб НАБУ внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень.
В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» та відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Отже можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватися як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку. Однак заявник, звернувшись до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень намагається оскаржити судові рішення поза передбаченим процесуальним законом порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді.
З огляду на викладені обставини уповноважена особа НАБУ ОСОБА_7 просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Однак, у судове засідання 29.04.2020 ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Втім, враховуючи ту обставину, що розгляд скарги триває вже понад шість місяців, та те, що заявник в котре не з`явився у чергове судове засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріорітетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, а також дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності заявника та особи, бездіяльність якої оскаржується. Слідчим суддею вживалися всі можливі заходи виклику ОСОБА_3 , проте у судове засідання останній не з`являвся, суду не повідомляв про причини неявки.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Дослідивши заяву ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення, а також звернення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ГО «Криворізька міськрайонна спілка Учасників та Інвалідів АТО», яке стало підставою для звернення ОСОБА_3 із заявою до НАБУ про вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею було встановлено, що у їх змісті стверджується, що суддя ОСОБА_11 19.07.2013 винесла незаконне рішення у цивільній справі №409/9310/12 провадження №2/210/682/13, що спричинило, за твердженням заявника, незаконне відчуження квартири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 . Відомості про протиправну, на думку заявника, діяльність старшого державного виконавця ОСОБА_5 в заяві та зверненні відсутні.
Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 слідчим суддею встановлено, що доводи заявника про вчинення суддею Дзержинського районного суду ОСОБА_4 , державним виконавцем ОСОБА_5 , ріелтором ОСОБА_6 можливих кримінальних правопорушень, ґрунтуються на незадоволенні заявником прийнятими рішеннями суддею ОСОБА_4 під час розгляду справи №409/9310/12 провадження №2/210/682/13. На переконання слідчого судді, факт незгоди із судовим рішенням не свідчить про його незаконність, підробленість та отримання суддею неправомірної вигоди.
При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей до ЄРДР, яке стосується судді, слідчий суддя враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, який пов`язаний із здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 не містить конкретних фактичних даних, які б вказували на наявність у діях вищезазначених осіб ознак кримінальних правопорушень, а фактично зводиться до незгоди із прийнятим суддею Дзержинського районного суду ОСОБА_4 рішенням при розгляді справи №409/9310/12.
За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1