ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кримінальне провадження № 00002469 від 21.10.2018 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , поданої на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Якутськ, Саха Якутія, якута, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, крім житла.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього належного майна, крім житла.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислено з моменту його затримання, а саме з 15.12.2018 року.
Стягнуто із ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів, в сумі 429.00 грн.
Провадження №11-кп/822/49/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_11 .
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.
Згідно вироку районного суду, 19.10.2018р. приблизно об 11.00 год. ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, шляхом обману та зловживанням довірою, вирішили заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_12 , використовуючи при цьому неправдиву інформацію про те, що її онук потрапив в ДТП і йому необхідні кошти для проведення операції.
В подальшому, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, домовився з невстановленою особою про розподіл ролей кожного, а саме про те, що він представиться водієм, який передасть кошти лікареві для проведення операції і таким чином отримає майнову користь.
ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 та достовірно знаючи, що онук ОСОБА_12 не потребує медичної допомоги і що повідомлені по телефону обставини не відповідають дійсності, шляхом обману отримав від потерпілої ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 500 євро, що згідно курсу НБУ становило 16 125 гривень. Після цього, ОСОБА_7 із викраденими грошима з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди, на загальну суму 16 125 гривень.
Наступного дня, 20.10.2018р. приблизно о 16.00 год., обвинувачений ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, за попередньою домовленістю із невстановленою слідством особою, шляхом обману та зловживанням довірою, повторно, вирішив заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_13 , використовуючи при цьому неправдиву інформацію про те, що онук потерпілої потрапив у ДТП і йому необхідні кошти для проведення операції. В подальшому, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, домовився з невстановленою особою про розподіл ролей кожного, а саме про те, що він представиться водієм, який передасть кошти лікареві для проведення операції, і таким чином отримає майнову користь. ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , і достовірно знаючи, що онук ОСОБА_13 не потребує медичної допомоги та повідомлені по телефону обставини не відповідають дійсності, шляхом обману отримав від потерпілої ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 18 000 гривень.
Після цього, ОСОБА_7 із викраденими грошима з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, 21.10.2018 р., в період часу з 14.30 год. до 15.15 год. обвинувачений ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, шляхом обману та зловживанням довірою, вирішили заволодіти коштами гр. ОСОБА_14 , використовуючи при цьому неправдиву інформацію, що його син потрапив в дорожньо-транспортну пригоду і необхідні кошти для проведення операції. ОСОБА_7 , діючи відповідно до розподіленої йому ролі, згідно якої він мав представитися водієм, який передасть кошти лікареві для проведення операції і таким чином отримає майнову користь.
Реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння коштами, шляхом обману, ОСОБА_7 діючи умисно, прибув на проспект Незалежності, 119/39, що в м. Чернівці та достовірно знаючи, що син ОСОБА_14 не потребує медичної допомоги і що повідомлені останньому про телефону обставини ДТП не відповідають дійсності, шляхом обману, отримав від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 20000 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 21.10.2018 року, становило 560 600 гривень.
Після цього, ОСОБА_7 із викраденими грошима з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Продовжуючи злочинну діяльність, 22.10.2018р. приблизно о 12.00 год., обвинувачений ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, за попередньою домовленістю із невстановленою слідством особою, шляхом обману та зловживанням довірою, повторно, вирішили заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_15 і при цьому, використати неправдиву інформацію, що її онук потрапив в ДТП і йому необхідні кошти для проведення операції. З цією метою ОСОБА_7 домовився із невстановленою слідством особою відповідно до розподіленої йому ролі, згідно якої він мав представитися водієм, який передасть кошти лікареві для проведення операції і таким чином отримає майнову користь і піде.
З цією метою, ОСОБА_7 , діючи умисно, прибув за адресою: м. Чернівці, вул. Я.Мудрого, 35 та достовірно знаючи, що онук потерпілої не потребує медичної допомоги і що повідомлені їй невстановленою слідством особою по телефону обставини не відповідають дійсності, шляхом обману, отримав від потерпілої ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 15 000 гривень.
Після цього, ОСОБА_7 із викраденими грошима з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 15 000 гривень.
В подальшому, 14.12.2018р., в період часу з 20.30 год. до 21.05 год. обвинувачений ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, шляхом обману та зловживання довірою, вирішили заволодіти коштами потерпілої ОСОБА_9 , використовуючи при цьому неправдиву інформацію про те, що син потерпілої, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду і йому необхідні кошти для проведення операції. В подальшому, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, домовився з невстановленою слідством особою про розподіл ролей кожного, йому була відведена роль, представитися водієм, який передасть кошти лікареві для проведення операції, і таким чином отримає майнову користь і піде.
З цією метою він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 та достовірно знаючи, що син ОСОБА_9 не потребує медичної допомоги і що повідомлені про телефону обставини не відповідають дійсності, діючи умисно, шляхом обману, отримав від потерпілої грошові кошти у сумі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 14.12.2018р. - становило 22296 грн., 5000 грн., двома пластиковими картками «Ощадбанку» та однією карткою «Приватбанку».
Після цього, ОСОБА_7 із викраденими грошима з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 27296 гривень.
На вирок суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 , діюча в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що вказаний вирок районного суду є несправедливим внаслідок суворості, а призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
При цьому зазначала, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, районним судом були не в повній мірі враховані усі пом`якшуючі обставини, які його характеризують. А саме, це те, що ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся і сприяв розкриттю злочину на досудовому слідстві, його молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що він є раніше не судимим, не був ініціатором скоєння кримінального правопорушення, одружений, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, має тісні соціальні зв`язки. Крім цього, ОСОБА_7 проживав з дружиною за адресою: АДРЕСА_2 , має бажання відшкодувати потерпілим шкоду і останні в судовому засіданні не наполягали на суворому покаранні.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 , діючу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, яка вважає, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , як необґрунтовану - без задоволення, потерпілих, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Районний суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих та дослідивши інші докази по справі, надав їм належну оцінку та навівши відповідні доводи, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 190 КК України, оскільки останній своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), чи зловживання довірою, за кваліфікуючими ознаками: вчинене повторно, за попередньою домовленістю групою осіб та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), чи зловживання довірою, за кваліфікуючими ознаками в особливо великих розмірах.
Дані обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються.
Отже, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 404 КПК України не наводить доводи на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні постановлених йому у вину кримінальних правопорушень та їх кваліфікації.
Що стосується доводів адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вирок районного суду є несправедливим внаслідок суворості, а призначене останньому покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то вони є безпідставними.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2013 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст. ст. 66, 67 КК України.
Зазначених вимог закону, районним судом при винесенні вироку було дотримано в повній мірі.
Так, аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при призначенні останньому покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів тяжких (ч.2 ст. 190 КК України) та особливо тяжких (ч.4 ст. 190 КК України), особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, на підставі ст. 66 КК України, суд вірно визнав обставиною такою, що пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненому.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, районним судом встановлено не було.

При цьому районним судом також було враховано і те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та у в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, а також те, що останній разом з цивільною дружиною виховував з малолітнього віку двох її малолітніх дітей, матеріальна шкода завдана злочинами потерпілим не відшкодована.
Крім цього, колегія суддів враховує й спосіб та характер вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також суму завданих збитків потерпілим, яка оцінюється в особливо великих розмірах і що матеріальна шкода нікому із потерпілих не відшкодована.
Таким чином, при обранні ОСОБА_7 виду та міри покарання за вчинення ним кримінальних правопорушень, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини справи, дані щодо особи обвинуваченого, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діюча в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі.
Порушень кримінально-процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину судом першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 cт. 190, ч.4 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_11

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького
апеляційного суду ______________________ ОСОБА_11
(підпис)

ОСОБА_16