КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001385 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10.09.2019 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10.09.2019 задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 щодо повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.342 КК України та повернуто прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10.09.2019 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, зокрема на те, що суд вдався до оцінки обставин кримінального провадження по суті, вийшовши таким чином за межі предмета підготовчого судового розгляду, тоді як в даному обвинувальному акті викладено ті фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими. Також прокурор зауважує, що виявлені розбіжності між наявним в матеріалах справи обвинувальним актом і врученій його копії стороні захисту, є суто технічною помилкою, а тому вважає повернення з цієї підстави обвинувального акту прокурору формалізмом з боку суду, оскільки вказаний недолік не погіршує становище обвинуваченого. Крім того прокурор вважає, що висновок суду про невідповідність примірника обвинувального акту, врученого стороні захисту, статусу офіційного документа, є необгрунтованим.

Від захисника обвинуваченого ? адвоката ОСОБА_9 надійшли заперечення на подану прокурором апеляційну скаргу, в яких він просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційних вимог прокурора, розгляд апеляційної скарги здійснити за участі представника потерпілих.
Обґрунтовуючи подані заперечення захисник вказує, що при складанні обвинувального акту не було дотримано вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в ньому не чітко викладено формулювання обвинувачення. Крім того адвокат зауважує, що в обвинувальному акті не зазначено жодного потерпілого, а стороні захисту вручено копію обвинувального акту відмінного від того, який знаходиться в матеріалах справи. Також захисник зазначає в запереченнях, що обвинувальний акт не скріплений гербовою печаткою, а отже суд дійшов до вірного висновку про його невідповідність статусу офіційного документу.

Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскарженої ухвали та виклад основних доводів апеляційної скарги прокурора, пояснення і доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку сторони захисту, які заперечили проти задоволення існуючої апеляційної скарги, пояснення сторони захисту, в яких вони в додаток до письмових заперечень обґрунтували свою позицію, перевіривши матеріали судового провадження в заявлених межах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних вимог прокурора, з огляду на наступне.
Першочергово колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що в матеріалах кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурору, яке надійшло на розгляд до апеляційного суду, відсутні відомості щодо існування по справі представника потерпілих та потерпілих як таких, у зв?язку з чим посилання захисника в запереченнях на апеляційну скаргу на здійснення апеляційного розгляду за їх участі є неспроможним.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Ч.2 ст.291 КПК України дає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Пункт шостий цієї статті визначає, що обвинувальний акт повинен містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, а згідно вимог пункту третього також і анкетні відомості кожного потерпілого.
За правилами ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування визначеному законом колу учасників кримінального провадження.
Однак, вказаних вимог закону прокурором дотримано не було, що як наслідок стало підставою для повернення обвинувального акту №0001385 щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.342 КК України прокурору.

Так згідно висновків суду першої інстанції вручений обвинуваченому ОСОБА_8 примірник обвинувального акту №0001385 відмінний від того, який було направлено до Подільського районного суду міста Києва і знаходиться в матеріалах судової справи №758/7865/19. Вказане сторонами не заперечувалось, в тому числі і прокурором. Зокрема, як достеменно встановлено в ході здійснення апеляційного провадження, стороні захисту вручено примірник обвинувального акту №0001385, який не містить встановленої органом досудового розслідування пом`якшуючої покарання обставини "щирого каяття обвинуваченого".
Крім того, як вірно зауважив в своїх запереченнях на апеляційну скаргу захисник, в обвинувальному акті не вказано відомостей про існування потерпілих в даному кримінальному провадженні, в той час як він є обов`язковою ознакою складів злочинів, передбачених у ст.342 КК України і про них міститься згадка при викладенні в обвинувальному акті встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та при формулюванні обвинувачення.
Відтак, враховуючи розбіжності між направленим до суду обвинувальним актом та врученим стороні захисту примірником, а також з огляду на відсутність в обвинувальному акті анкетних відомостей потерпілих, колегія суддів приходить до переконання, що прокурором не виконано п. п. 6, 3 ч.2 ст.291 та ст.293 КПК України, що у відповідності до приписів п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Натомість, що стосується висновків суду першої інстанції про неналежне викладення в обвинувальному акті фактичних обставини кримінального правопорушення, то апеляційний суд вважає їх передчасними, з огляду на те, що оцінка викладених в обвинувальному акті обставин і їх відповідність формулі кваліфікації не вирішується на стадії підготовчого провадження і по суті є питанням доведеності вини.
Що стосується тверджень захисника про невідповідність обвинувального акту статусу офіційного документа через те, що він не скріплений гербовою печаткою, то такі доводи апеляційний суд вважає надуманими, оскільки примірник обвинувального акту №0001385, який знаходиться в матеріалах справи, містить гербову печатку прокуратури, яка проставлену у верхньому правому кутку першого аркушу обвинувального акту, що в повній мірі узгоджується з вимогами ч.3 ст.291 КПК України та положеннями Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом ГПУ від 24.02.2016 № 103.
Таким чином, враховуючи, що в цілому висновки суду першої інстанції про необхідність повернення такого обвинувального акту прокурору через недотримання вимог п.6 ч.2 ст.291 та ст.293 КПК України, є вірними, то колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10.09.2019 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0001385 від 22.04.2019 Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10.09.2019 про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.342 КК України ? залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа 758/7865/19
Апеляційне провадження № 11-кп/824/3364/2019
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_10
Суддя-доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1