Провадження №11-кп/801/766/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 00002223 від 05.07.2017 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 00002223, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2020 року в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну міри запобіжного заходу відмовлено.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволено.
Продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів
Строк дії ухвали до 24.07.2020 включно.
Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 80280 (вісімдесят тисяч двісті вісімдесят) грн., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки: 1). прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Захисник ОСОБА_6 , непогодившись з ухвалою Вінницького міського суду від 26.05.2020 року, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу скасувати та винести нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не повязаний з реальним триманням під вартою.
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що обвинуваченому ОСОБА_7 має бути вибраний інший запобіжний захід не повязаний з реальним триманням під вартою.
Захисник посилається на те, що обвинувачений не буде впливати на хід слідства, чинити тиск на свідків, буде являтися в суд по першому виклику, тим більше, що документи, які посвідчують його особу вилучені і він не зможе нікуди виїхати .
Суд недостатньо врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та постійне місце реєстрації в м. Гайсин, має міцні соціальні звязки матір та рідного брата, які проживають та працюють у м.Гайсині, співмешканку, які турбуються про обвинуваченого передають передачі, ліки та цікавляться його станом здоровя, до обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_7 працював, матеріальні збитки відшкодовані у повному обсязі, обвинувачений позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, стан здоров`я ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі погіршується, а також те, що на сьогодні справа практично завершена, залишилося допитати два свідка.
Захисник звертає увагу на те, що ч.2 ст. 289 КК України, по якій обвинувачується ОСОБА_7 не виключає умовної міри покарання, з часу коли була дана подія пройшло майже три роки та за цей час ОСОБА_7 не порушував закон і не скоїв ніякого правопорушення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час не зменшилися продовжують існувати, приймаючи рішення щодо продовження строку запобіжного заходу, суд врахував міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, те, що він немає постійного місця проживання у м.Вінниці, неодноразово не з`являвся на виклики до суду, тому ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав в повному обсязі вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2020 року скасувати та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, до спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону, перевірив обгрунтованість клопотання прокурора, обставини, які мають значення для прийняття рішення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002223 від 05.07.2017 року скерований до Вінницького міського суду, триває судовий розгляд.
Посилання захисника ОСОБА_6 , що ризики наведені прокурором не існують є безпідставними, оскільки обставини, які вказують на заявлені ризики, передбачені ст.177КПК України відносно обвинуваченого існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що обвинуваченому обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки суд врахував суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 , імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки в подальшому, врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні в якому він обвинувачується, а також те, що ОСОБА_7 ухилявся від суду та перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні, не має постійного місця проживання в м. Вінниці, тому перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки у разі постановлення обвинувального вироку суду, особа може бути засуджена до реальної міри покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що на час судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_7 тривалий час перебував на волі і лише внаслідок того, що він переховувався від суду, не з`являючись неодноразово у судові засідання, відносно нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, що в своїх поясненнях підтвердили захисник ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_8 .
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на більш мякий, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 те, що обвинувачений має матір та рідного брата, які працевлаштовані та проживають у м.Гайсині, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи обвинуваченого, як на підстави для застосування більш мякого запобіжного заходу не є такими, що спростовують висновки суду щодо продовження строку запобіжного заходу, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, заявлені ризики не зменшилися, а перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою.

Будь-які докази на підтвердження доводів захисника, що обвинувачений ОСОБА_7 має захворювання, які потребують належного лікування, у зв`язку з чим він не може утримуватися в умовах Вінницької установи виконання покарань № 1, як на підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Визначивши розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 у розмірі 80 280 гривень, суд першої інстанції, мотивував своє рішення, вважає, що саме в такому розмірі застава може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
З вказаним висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, вважає рішення суду законним, обгрунтованим.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3