Ухвала
Іменем України
22 червня 2020 року

м. Київ
справа № 308/6310/18

провадження № 51-6471 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року,

встановив:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року заяву заступника прокурора Закарпатської області про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2018 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.
Так, у касаційній скарзі прокурор вказує на неправильну кваліфікацію дій засуджених та посилається на порушення, допущені на досудовому розслідуванні, в цьому кримінальному провадженні, однак не наводить належних доводів щодо незаконності, на його думку, оскаржуваних судових рішень, якими йому було відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, з урахуванням змісту статті 459 КПК.
При цьому, прокурор у касаційній скарзі фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій. Тобто, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставин кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Так, згідно з положеннями статті 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, у касаційній скарзі прокурор має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 березня 2020 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3