Справа № 743/30/20
Провадження №1-кп/743/17/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000533 від 26.11.2019, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Чернігова, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.01.2015 року вироком Деснянського районного суду м.Чернігова за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 29.03.2018 року на 01 рік, 07 місяців, 02 дні, покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 25.11.2019 року на 26.11.2019 року ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , таємно проник до приміщення гаражу, звідки викрав: компресор «DNIPRO-M» моделі АС-24, вартістю 2328,24 грн.; примус «Golden Lion» Rk-2 з газовим балоном на 5 л, вартістю 408 грн.; вогнегасник порошковий «ВП-5» 5 кг, вартістю 310,25 грн.; бензопилу «Goodluck» моделі GL5200M, вартістю 844 грн.; подовжувач на катушці «Леміра» У16-01 ПВС 2х1,5, 25 м, на 4 роз`єми, вартістю 417,05 грн.; човновий двигун «Ветерок 8», вартістю 3000 грн.; зварювальний інвертор «Дніпро-М» моделі ММа-200D, вартістю 1410 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 8717,54 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні злочину визнав частково та показав, що він має у користуванні автомобіль ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 , котрий належить його батькові - ОСОБА_8 . Вказаний транспортний засіб обвинувачений використовує з метою надання послуг з пасажирських перевезень, та восени 2019 року привіз пасажира в ресторан «Будка-бар» в м.Чернігові, де зустрів своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Під час спілкування останні вирішили з`їздити до ОСОБА_5 , який раніше навчався з ОСОБА_11 . Прибувши в с.Нові Яриловичі ОСОБА_6 автомобілем фактично заїхав на територію домоволодіння ОСОБА_5 , так як воно не було огороджене парканом і на подвір`ї їх зустрів потерпілий, якого обвинувачений раніше не знав і не бував у нього вдома. Ще перебуваючи в дорозі ОСОБА_12 заснув, оскільки перебував у стані сп`яніння та взагалі не виходив з автомобіля. Членів сім`ї потерпілого на той час вдома не було, сам ОСОБА_5 перебував у стані сп`яніння, і провів ОСОБА_11 та ОСОБА_6 до будинку, де вони пробули від 20 до 30 хвилин. На той час ОСОБА_6 був тверезим, а потерпілий разом з ОСОБА_11 вживали алкогольні напої. Під час спілкування ОСОБА_5 повідомляв про наявність у нього в сараї мотоцикла, висловлював намір показати його присутнім, однак не зробив цього. Потерпілий сам провів гостей до будинку, однак не надавав згоди і дозволу ОСОБА_6 заходити до сараю, інших господарських будівель та брати звідти будь-яке майно, а обвинувачений, в свою чергу, не питав не це дозволу. За час перебування вдома у ОСОБА_5 обвинувачений двічі виходив з будинку, зокрема один раз сам, з метою покурити і забрати в своєму автомобілі телефон, а вдруге ОСОБА_6 виходив разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . Коли обвинувачений вперше виходив з будинку він, забрав в автомобілі свій мобільний телефон та пішов до сараю, в якому за словами ОСОБА_5 знаходився мотоцикл. Двері до цього приміщення були відчинені та підперті сапкою, а в сараї, крім розібраного мотоцикла, знаходилося в хаотичному порядку інше майно, частину якого обвинувачений вирішив забрати. Це рішення у ОСОБА_6 виникло спонтанно, коли він вже знаходився в сараї, куди зайшов вільно. Майно із сараю обвинувачений переніс до свого автомобіля і помістив в багажне відділення, а потім повернувся до будинку, не повідомивши власнику і ОСОБА_11 про те, що він зробив. З якою метою ОСОБА_6 взяв майно потерпілого він пояснити ускладнюється. Після цього обвинувачений разом з ОСОБА_11 і потерпілим вже втрьох вийшли на подвір`я, курили, однак і цього разу ОСОБА_6 не повідомляв присутнім про свої дії. Згодом ОСОБА_6 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхали до м.Чернігова і вже після прибуття на АЗС «ОККО» ОСОБА_12 прокинувся. Після цього ОСОБА_6 також не повідомляв знайомим про скоєне. Наступного дня, після того як обвинуваченому зателефонував потерпілий, ОСОБА_6 відразу зізнався в крадіжці, негайно привіз викрадене додому до ОСОБА_5 , відшкодував йому моральну шкоду в еквіваленті 1800 грн. та попросив вибачення, а потерпілий це вибачення прийняв. ОСОБА_6 не відомо, з яких підстав свідок ОСОБА_11 не підтверджує той факт, що ОСОБА_5 напередодні мав намір показати своїм гостям мотоцикл, який знаходився в сараї. Крім того, обвинувачений вважає, що потерпілий ОСОБА_5 , у зв`язку з алкогольним сп`янінням, теж забув про свій намір показати ОСОБА_6 і ОСОБА_11 мотоцикл. Від проведення слідчого експеримента ОСОБА_6 відмовився в присутності захисника, оскільки працівники поліції запропонували провести вказану дію ввечері близько 19 години, а сам ОСОБА_6 не оспорював фактичних обставин справи. У скоєному обвинувачений щиро кається. Перелік та вартість викраденого у ОСОБА_5 майна обвинувачений не оспорює.
Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що він зареєстрований і проживає разом з батьком, матір`ю та братом в будинку АДРЕСА_2 і раніше не знав ОСОБА_6 . З обвинуваченим потерпілий познайомився, коли наприкінці листопада 2019 року, в нічний час ОСОБА_6 , виконуючи функції таксиста, привіз з м.Чернігова до місця проживання потерпілого його товаришів - ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , прізвища якого ОСОБА_5 не пам`ятає. Того вечора потерпілий знаходився вдома один, а коли ОСОБА_6 привіз до ОСОБА_5 знайомих, вони вже перебували у стані сп`яніння і ОСОБА_13 спав, знаходячись у салоні автомобіля ВАЗ 21099 темного кольору. ОСОБА_5 запросив до будинку ОСОБА_11 та водія ОСОБА_6 , а ОСОБА_13 залишився спати в автомобілі і до будинку взагалі не заходив. Спілкуючись з ОСОБА_11 близько однієї години потерпілий вживав горілку, а ОСОБА_6 будучи тверезим, пив каву, один виходив з будинку. Також ОСОБА_5 , ОСОБА_11 і ОСОБА_6 разом виходили з будинку курити, однак потерпілий не надавав дозволу обвинуваченому заходити до прибудинкових споруд, в тому числі до гаража, а ОСОБА_6 не просив на це дозволу у ОСОБА_5 . Через деякий час знайомі потерпілого разом із ОСОБА_6 поїхали до м.Чернігова, а ОСОБА_5 ліг спати. Наступного дня потерпілий виявив, що з приміщення гаража, котрий зачиняється на навісний замок, однак тієї ночі замкнений не був, зникло майно яке було особистою власністю ОСОБА_5 так як придбано ним за власні кошти. Після цього потерпілий повідомив про подію до поліції, а через знайомих, у телефонному режимі, зв`язався із ОСОБА_6 і обвинувачений того ж дня і на тому ж автомобілі привіз ОСОБА_5 все без виключення майно, визнав свою вину у крадіжці, вибачився, відшкодував моральну шкоду в еквіваленті 1800 грн., а потерпілий прийняв вибачення. Без використання автомобіля, за рахунок власних фізичних зусиль, ОСОБА_6 не зміг би перемістити викрадене у ОСОБА_5 майно до м.Чернігова.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показав, що він являється односельцем потерпілого, перебуває з ним у приязних відносинах, орієнтується в домоволодінні ОСОБА_5 , котрий проживає разом з батьком і повнолітнім братом. В один із днів осені 2019 року потерпілий та свідок перебували на рибній ловлі, після чого ввечері приїхали додому до ОСОБА_5 , де пили чай. При цьому родичів потерпілого вдома не було, а наступного дня ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що вночі у нього вдома сталася крадіжка. Прибувши до потерпілого ОСОБА_14 дізнався, що вночі ОСОБА_5 відвідували товариші, які приїздили на таксі, а потім потерпілий виявив, що з гаража у нього викрадено особисте майно. ОСОБА_5 телефонував своїм знайомим, а також до поліції і в присутності ОСОБА_14 , практично одночасно додому до потерпілого прибули працівники правоохоронного органу і ОСОБА_6 , котрого свідок раніше не знав. При цьому ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину, дістав з автомобіля ВАЗ 21099 компресор, вогнегасник, двигун для човна та інші речі, які були описані поліцейськими. Зі слів обвинуваченого і потерпілого ОСОБА_14 зрозумів, що ОСОБА_6 повернув ОСОБА_5 все майно, яке він напередодні викрав із сараю. Обвинувачений був тверезий, вибачався, висловлював готовність відшкодувати моральну шкоду. Все майно яке привіз ОСОБА_6 знаходилось в багажному відділенні автомобіля, який не мав маркувань, котрі б свідчили що транспортний засіб являє собою таксі. На думку свідка, сукупність речей, яка була привезена ОСОБА_6 , з урахуванням їх ваги та габаритів, не могла бути одноразово, без використання транспортного засобу, переміщена одним чоловіком від місця проживання ОСОБА_5 до м.Чернігова. Працівники поліції залучали ОСОБА_14 для проведення процесуальних дій. Як дізнався ОСОБА_14 , раніше обвинувачений і потерпілий не були знайомі і ОСОБА_5 не надавав дозволу ОСОБА_6 користуватися належним йому майном, а також заходити до прибудинкових будівель і споруд, в тому числі до гаража.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що він тривалий час знає ОСОБА_5 оскільки навчався з ним в одній групі, а також знайомий з ОСОБА_6 так як вони проживають неподалік один від одного в м.Чернігові. Свідкові відомо, що обвинувачений на автомобілі ВАЗ 21099, котрий перебуває в його користуванні, надає послуги з пасажирських перевезень. В один із днів наприкінці 2019 року ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_15 та проводив дозвілля в закладі «Будка-бар», вживаючи горілку і пиво. Через деякий час до цього закладу прибув ОСОБА_6 і свідок, разом з ОСОБА_15 , попередньо домовившись по телефону з ОСОБА_5 вирішили відвідати останнього за місцем його проживання. Близько 23-24 години ОСОБА_11 та ОСОБА_12 попросили ОСОБА_6 відвезти їх до с.Нові Яриловичі Ріпкинського району, на що останній дав згоду і вони втрьох, на автомобілі обвинуваченого поїхали до вказаного населеного пункту. Дорогою ОСОБА_12 сп`янів, заснув в автомобілі, а коли потерпілий зустрів їх в с.Нові Яриловичі, ОСОБА_12 не прокидався і залишався весь час в салоні транспортного засобу. Того вечора ОСОБА_6 був вперше вдома у ОСОБА_5 , не орієнтувався в домоволодінні і господар сам провів гостей до будинку, де свідок з потерпілим вживали спиртне, а обвинувачений пив чай чи каву. Під час дозвілля ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виходили з будинку на подвір`я, однак потерпілий не водив їх по двору, не проводив до господарських будівель, в тому числі і гаража, не показував мотоцикла. Крім того, потерпілий не надавав дозволу обвинуваченому самому заходити до інших будівель та споруд. Наступного дня ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_5 і повідомив про зникнення майна з гаражу та спитав номер телефона ОСОБА_6 . Тієї ночі ОСОБА_16 взагалі не виходив з автомобіля ОСОБА_6 і прокинувся лише після прибуття до м.Чернігова.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він знайомий з обвинуваченим і потерпілим та наприкінці 2019 року відпочивав у закладі «Будка-бар» в м.Чернігові разом із ОСОБА_11 , де вжили значну кількість спиртного. Того вечора ОСОБА_11 і ОСОБА_12 зустріли в барі ОСОБА_6 та на автомобілі останнього поїхали до місця проживання потерпілого ОСОБА_5 . У зв`язку з алкогольним сп`янінням ОСОБА_12 дорогою заснув в автомобілі ОСОБА_6 , до двору і будинку потерпілого в с.Нові Яриловичі не заходив і прокинувся лише після повернення до м.Чернігова. Про крадіжку майна ОСОБА_5 свідок дізнався наступного дня після поїздки зі слів інших осіб.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показав, що він проживає по АДРЕСА_3 навпроти домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 . В один із днів наприкінці 2019 року ОСОБА_17 зателефонував ОСОБА_14 та попросив підійти до подвір`я ОСОБА_5 . Після того, як свідок підійшов до домоволодіння потерпілого він побачив там працівників поліції та ОСОБА_6 , котрий на автомобілі ВАЗ 21099 привіз ОСОБА_5 раніше викрадене майно та вибачався за скоєне. ОСОБА_17 особисто чув, як ОСОБА_6 розповідав і показував, що викрав майно з сараю у потерпілого. На думку свідка, сукупна вага викраденого та його габарити, не давали можливості ОСОБА_6 одночасно перемістити ці речі від двору потерпілого на значну відстань без використання транспортного засобу.
З протоколу огляду місця події від 26.11.2019 року та фототаблиці до нього, вбачається, що приміщення сараю (гаражу), з якого було викрадено майно, являє собою цілісну відокремлену господарську будівлю, розташовану в межах домоволодіння АДРЕСА_2 . Вхід до вказаного приміщення здійснюється виключно через одностворчаті дерев`яні двері, які відчиняються назовні.
Із заяви ОСОБА_6 від 26.11.2019 року вбачається, що він добровільно видав працівникам поліції майно, викрадене ним в ніч з 25 на 26 листопада 2019 року із сараю в господарстві АДРЕСА_2 .
Протоколом огляду, проведеного в присутності потерпілого ОСОБА_5 26.11.2019 року підтверджується, що останній впізнав у виданих ОСОБА_6 речах своє майно, яке було викрадено напередодні і повернуто в технічно справному стані.
З висновку судової товарознавчої експертизи № 5346-5352/19-24 від 12.12.2019 року вбачається, що станом на 25-26 листопада 2019 року, вартість компресора марки «DNIPRO-M» моделі АС-24, з урахуванням зносу, складала 2328,24 грн.; вартість примуса «Golden Lion» Rk-2 з газовим балоном на 5 л, з урахуванням зносу, складала 408 грн.; вартість вогнегасника переносного порошкового «ВП-5» вагою 5 кг, з урахуванням зносу складала 310,25 грн.; вартість бензопили «Goodluck» моделі GL5200M, з урахуванням зносу, складала 844 грн.; вартість подовжувача на катушці «Леміра» У16-01 ПВС 2х1,5, 25 м, на 4 роз`єми, з урахуванням зносу складала 417,05 грн.; вартість човнового двигуна «Ветерок 8», на вторинному ринку могла складати 3000 грн.; вартість зварювального інвертора «Дніпро-М» моделі ММа-200D на вторинному ринку могла складати 1410 грн. 00 коп.
Суд критично ставиться до тверджень сторони захисту про відсутність попереднього умислу обвинуваченого на вчинення крадіжки поєднаної з проникненням до іншого приміщення, а також про відсутність корисливого мотиву в діях ОСОБА_6 , і розцінює таку версію як спробу уникнути покарання або пом`якшити відповідальність.
Твердження сторони захисту, в цій частині, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_11 , способом переміщення викраденого майна, даними протоколу огляду місця події від 26.11.2019 року, фактом відмови ОСОБА_6 від проведення слідчого експеримента в умовах наближених до реальних.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання.
Обставинами пом`якшуючими покарання ОСОБА_6 є добровільне відшкодування шкоди завданої злочином.
Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
Суд вважає, що до пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 обставин не може бути віднесено щире каяття, оскільки часткове визнання ним своєї вини виключає таку пом`якшуючу обставину. За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину із застосуванням насильства, та вчинив новий умисний тяжкий злочин менш ніж через місяць після закінчення умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком. Упродовж року до вчинення нового злочину ОСОБА_6 тричі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено високий рівень ризику повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також дуже високий ризик його небезпеки як для суспільства в цілому, так і для окремих осіб. Приймаючи до уваги пом`якшуючі та обтяжуючі покарання ОСОБА_6 обставини, часткове визнання ним своєї вини, з урахуванням відомостей про особу винного і даних досудової доповіді, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, а покарання обвинуваченому доцільно визначити у виді позбавлення волі, однак в мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи, в розмірі 3297 грн., необхідно покласти на обвинуваченого. Речовими доказами необхідно розпорядитися в порядку, визначеному ст.100 КПК України. Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в дохід держави, процесуальні витрати у розмірі 3297 грн. 00 коп.
Речові докази - компресор «DNIPRO-M» АС-24; примус «Golden Lion» Rk-2, з газовим балоном; вогнегасник «ВП-5»; бензопилу GL5200M; подовжувач «Леміра»; човновий двигун «Ветерок 8»; зварювальний інвертор «Дніпро-М», після набрання вироком чинності, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_5 .
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1