ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1105/20 Справа № 202/7419/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000843 щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, має вищу освіту, працює на посаді начальника відділу комунального господарства Індустріальної районної у м. Дніпрі ради, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року повернений прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000843 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, для усунення недоліків.
Суд першої інстанції зазначив, що перша сторінка обвинувального акту не відповідає змісту другої сторінки щодо старшого групи прокурорів, на передостанній сторінці обвинувального акту зазначено, що обставини, які пом`якшують покарання невстановлені, а на останній сторінці зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття….. Крім цього, передостанній аркуш обвинувального акту закінчується реченням яке завершено, а остання сторінка розпочинається реченням яке продовжує речення з іншого тексту, що може свідчити про відсутність аркушів в обвинувальному акті.

В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування зазначає, що обвинувальний акт містить повну, докладну та зрозумілу інформацію щодо висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, де чітко та конкретизовано зазначено зазначено час, місце, спосіб та інші обставини інкримінованих останньому злочинів, та повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили ухвалу суду залишити без змін, думку прокурора, який просив скасувати ухвалу суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає таку невідповідність його вимогам закону та наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі, підозрюваній у вчиненні злочину.
Відповідно до положень ч 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі такі відомості, як: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Відповідно до положень п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».
У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Проте перевіряючи доводи апеляційної скарги встановлено, що зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0000843 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України складений не у відповідності вказаних вище норм кримінального процесуального Кодексу.
Так, на першому аркуші обвинувального акту, наприкінці сторінки знаходиться посилання на прокурорів у кримінальному провадженню. В той же час, наступний аркуш акту починається з цього ж самого розділу. Таким чином незрозуміло, чи відповідають дійсності вказані обставини щодо старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні, так само, як і посилання на прокурорів групи прокурорів, перелік яких вказаний вже на другому аркуші обвинувального акту.
Крім цього, останній та передостанній аркуші обвинувального акту частково містять виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що відомості, які стосуються одного обвинувального акту, які містять схожу за змістом інформацію, на цих двох аркушах все ж таки різняться. Так, на передостанньому аркуші зазначено, що обставин, які пом`якшить покарання ОСОБА_6 передбачені ст. 66 КК України, під час досудового розслідування не встановлені.
В той же час, останній аркуш обвинувального акту містить посилання, що обставинами, які пом`якшить покарання ОСОБА_6 передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що зазначені вимоги закону органом досудового розслідування в повній мірі не виконані, обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу, недоліки якого унеможливлюють призначення судового розгляду.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених в ній мотивів.
Керуючись 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000843 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4