ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , матеріали кримінального провадження №0001672 від 30.07.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 квітня 2020 року про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, терміном до 26 червня 2020 року.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків передбачених КПК України, судом був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150.000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 ряд обов`язків та роз`яснено йому порядок послідуючих його дій.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28.04.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
При цьому просив його скаргу в частині порушення його права на оскарження судового рішення не розглядати, оскільки вона подана була ним помилково.
Так, апелянт в апеляційній скарзі посилався на те, що висновок суду, який був викладений в ухвалі, не відповідає обставинам справи. Вважає, що прокурором не було доведено обставин та ризиків того, що він може ухилятись і переховуватись від суду, буде впливати на свідків та потерпілих (обвинувачений зазначав, що свідки і
Провадження № 11-кп/822/278/120 Головуючий у І інстанції ОСОБА_7
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_8
потерпілі у судовому засіданні вже були допитані, а місцезнаходження свідка ОСОБА_9 невідоме ) і що, будучи на волі, може вчинити інші злочини проти власності.
Вказував, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються йому прокурором, він не скоював. Посилання сторони обвинувачення на те, що він є раніше судимим (обвинувачений зазначав, що він відбув покарання) і щодо нього ще складені два обвинувальні акти у Вінницькій і Тернопільській областях вважає необґрунтованими.
Посилався і на те, що судом не було враховано те, що він має постійне місце проживання, одружений, має одну малолітню дитину, а також його молодий вік, наявність у нього міцних соціальних зв`язків
Вважає, що посилання прокурора на тяжкість вчиненого злочину і на те, що він є раніше судимим не є безумовною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інших обґрунтованих підстав з даного приводу на думку апелянта, стороною обвинувачення у клопотанні не було зазначено.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, а рішення районного суду про продовження йому застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, думку прокурора, який просив ухвалу районного суду, як законну та обґрунтовану залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст. 331KПКУкраїни, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, інших
підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, із наданих матеріалів справи слідує, що на розгляді в Шевченківському районному суді м. Чернівців знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001672 від 30.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України.
Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2020 року ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 26.06.2020 року з можливістю внесення застави.
З такою ухвалою погоджується і колегія суддів, адже суддею під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати і вони виправдовують тримання під вартою ОСОБА_6 , зважаючи на те, що судовий розгляд ще триває.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, а саме, у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст. 190 КК України), а також у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, у великих розмірах (ч. 3 ст. 190 КК України), що відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3-х до 8-ми років. Вищезазначене вказує на ризик переховування ОСОБА_6 від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує.
При цьому питання достатності доказів для визнання винуватості та питання оцінки фактичних обставин вчиненого ним, на даний час є предметом розгляду районного суду.
Крім цього, як вбачається із наданих матеріалів провадження, що останній обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень в кримінальних провадженнях інших областей - Вінницької та Тернопільської, обвинувальні акти яких перебувають на розгляді суду.
При цьому, перебування обвинуваченого ОСОБА_6 на волі, вказує на ризик вчинення ним нових злочинів, а також на ризик впливу обвинуваченого на свідків, оскільки після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинуваченому стали відомі адреси їх місця проживання.
Таким чином, твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, які викладені судом у рішенні, не відповідають обставинам справи та обґрунтуванням ризиків прокурора, зазначених останнім у клопотанні є безпідставні і спростовується вищенаведеним.
Посилання апелянта, на наявність у останнього міцних соціальних зв"язків та на інші дані, які на його думку можуть бути підставою для застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі є голослівні і доказів, які б підтверджували вказані обставини відсутні.
Поряд з цим, судом було взято до уваги і те, що на даний момент ще не допитані свідки і що до одного з них повторно застосовано примусовий привід. Тому інтереси правосуддя виправдовують необхідність продовження такого виняткового запобіжного заходу.
Крім цього, не допустив районний суд порушень і при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, адже саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до обвинуваченого, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ст. 177 КПК України.
Отже,суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі мотивів, за наслідками апеляційного розгляду, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9,177, 182,199,331,404,407,418, 419, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 квітня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_8

Судді:[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

Копія, згідно з оригіналом
Суддя
Чернівецького апеляційного суду _________________ ОСОБА_8
08.05.2020 М. П. (підпис)