Справа № 739/225/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/169/20
Категорія - клопотання. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

засудженого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволене клопотання Державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» Міністерства юстиції України та конфіскована в дохід держави сім-картка, серійний номер НОМЕР_1 , не встановленого мобільного оператор, вилучена 10 лютого 2020 року під час проведення обшуку перед поміщенням до карцеру засудженого ОСОБА_6 .

Задовольняючи клопотання слідчий суддя вказав на те, що сім-карта є предметом забороненим для зберігання засудженими, зберігалася у особистому зошиті засудженого в прихований спосіб та не була добровільно видана представникам установи виконання покарань перед проведенням обшуку, а тому підлягає конфіскації в дохід держави.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання представників установи виконання покарань, мотивуючи тим, що прийняте слідчим суддею рішення не передбачене кримінально-процесуальним законом.

Вказує на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів про те, що вилучена сім-карта належить саме йому, в той же час його клопотання про ідентифікацію мобільного оператора та власника сім-карти були залишені без задоволення.

Звертає увагу, що конфіскація в дохід держави передбачена тільки в межах кримінального провадження і застосовується для відшкодування завданих збитків або у разі незаконного збагачення, чого у даному провадженні не встановлено.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який не погодився з доводами апелянта, вважав ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , засуджений 26.01.2004 року Апеляційним судом Республіки Крим та відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» Міністерства юстиції України.

10 лютого 2020 року об 11 годині 10 хвилин перед поміщенням до карцеру був проведений обшук засудженого ОСОБА_6 , у якого в особистих речах було виявлено та вилучено сім-картку, серійний номер НОМЕР_1 .

17 лютого 2020 року начальник Новгород-Сіверської установи виконання покарань № 31 подав клопотання слідчому судді про конфіскацію сім- карти як предмету забороненого для зберігання засудженими, посилаючись на ст. 107 КВК України та п. 3 розділу ХХУ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом МЮ України від 28.02.2018 року № 2823/5.

Відповідно до нової редакції, ч. 7 ст. 102 Кримінально-виконавчого Кодексу України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Розділ УІІІ Кримінально-процесуального кодексу України регламентує виконання судових рішень, а положення ст. 537-539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом, а не слідчими суддями.

Слідчий суддя як визначено п. 18 ст. 3 КПК України -суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку передбаченим цим Кодексом, контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, тоді як у даній справі розглядається клопотання після виконання вироку.

За нормами КПК України судовий контроль слідчого судді закінчується після направлення кримінального провадження до суду в розгляд якого ніхто не має права втручатися.

Конфіскація майна, спеціальна конфіскація застосовуються тільки за рішенням суду, що передбачено ст. 41 Конституції України.

Пунктом 3 Глави XI Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом МЮ України від 28 серпня 2018 року №2823/5, передбачений порядок вилучення предметів, заборонених для зберігання і використання засудженими, згідно із яким рішення про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань.

Проте, у Кримінально-процесуальному кодексі України, як у розділі ІІ -Заходи забезпечення кримінального провадження, так і в розділі VIII -Виконання судових рішень, відсутні положення процесуального закону про можливість застосування конфіскації речей, вилучених у засуджених під час відбування покарання.

В силу ст. ст. 4, 5 КПК України- кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та у порядку, передбачених цим Кодексом, процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, під якою розуміють, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачають можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону».

У разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Розгляд клопотання установи виконання покарання про конфіскацію в дохід держави, вилученої у засудженого сім-картки слідчим суддею, так само як і такий захід як конфіскація предметів заборонених для зберігання засудженими, чинним КПК України не передбачений і не може застосовуватися по аналогії з Кримінально -виконавчим кодексом України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2020 року скасувати.

Клопотання Державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» про конфіскацію в дохід держави, вилученої у засудженого ОСОБА_6 сім-картки, залишити без розгляду.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11