Справа №: 398/280/18
провадження №: 1-в/398/55/20
УХВАЛА
Іменем України
"24" квітня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії клопотання Олександрійського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анютино Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 28 лютого 2018 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян

про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

В С Т А Н О В И В:

Олександрійський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій підтримав подання та просив його задовольнити, крім того, просив розглядати подання без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розглядати подання без його участі та зазначив, що проти задоволення подання не заперечує.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Вирок суду набрав законної сили 02 квітня 2018 року. Після спливу місячного терміну сплати штрафу, ОСОБА_3 документа про сплату штрафу до відділу з питань пробації не надав.

Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року задоволено подання органу пробації та розстрочено ОСОБА_3 сплату штрафу в розмірі 850 грн. на 10 місяців в рівних частинах по 85 грн. щомісячно, починаючи з наступного місяця після набрання ухвалою законної сили. Станом на 13 квітня 2020 року ОСОБА_3 жодної квитанції про сплату певної частини штрафу до уповноваженого органу з питань пробації не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Тобто, ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає встановлення терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відомості щодо ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у суду відсутні.

Оскільки, вироком суду ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді штрафу, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, та зазначений обвинувальний вирок не був виконаний протягом двох років з дня набрання ним чинності, то подання підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Олександрійського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1