Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2709/19
Провадження №1-кп/523/801/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури№4 ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого в особі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси об`єднане кримінальне провадження за №0002143 від 13.06.2019р., №0000436 від 2.02.2019р., за №0001692 від 8.05.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, студента 1 курсу Державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічного освіти»; раніше не судимого.
Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток навчального закладу)

у скоєнні злочинів, передбачених ст.186 ч.2 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Березівка Одеської області, українця, громадянина України, студента 1 курсу Державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічного освіти», раніше не судимого.
Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України, -

Встановив:

2.02.2019 року приблизно о 13:10 годині, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись на спортивному майданчику, розташованому на території двору будинку АДРЕСА_4 , маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих міркувань, підійшовши до раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_9 , розподіливши між собою ролі, відповідно якої ОСОБА_8 стояв поруч, спостерігаючи за оточуючою обстановкою, водночас вимагаючи від потерпілого віддати їм мобільний телефон, на що останній відмовлявся, в цей момент ОСОБА_7 , застосувавши до потерпілого насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні одного удару рукою в область грудної клітини ОСОБА_9 , після чого шляхом ривку відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Мейзу М5» в корпусі чорного кольору вартістю 4000 гривень, належного потерпілому, після чого з місця скоєння злочину зникли, тим самим своїми діями спричинивши законному представнику потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 гривень.

Крім того, 8.05.2019 року приблизно о 18:30 годині, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні «Інтернет клубу», розташованому в будинку №90 по вул. Семена Палія у м. Одесі, діючи навмисно, маючи намір на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, звернувся до раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_11 з проханням надати йому мобільний телефон марки «Honor» під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_11 , будучи введеним в оману та впевненим в щирості дій ОСОБА_8 , вірячи, що він поверне йому телефон, який перебув в його користуванні, передав ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Honor» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 3958 гривень, але ОСОБА_8 , зловживаючи довірою малолітнього та не маючи наміру повертати чуже майно, заволодівши шахрайським шляхом мобільним телефоном потерпілого, покинув місце скоєння злочину у невідомому напрямку, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 3958 гривень.
Крім цього, 9.05.2019 року приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва №433» ТОВ «РУШ», розташованому по вул. Добровольського, буд. 123 в м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаються не помітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку магазину туалетну воду «Armand Basi In Red» об`ємом 100 мл. вартістю 1846,25 грв., після чого пройшов повз каси магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, покинувши місце скоєння злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми діями представнику потерпілого ТОВ «РУШ» магазин «Єва №433» в особі ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 1846,25 гривень.
Крім цього, 27.05.2019 року приблизно о 13:00 годині, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись біля міської стоматологічної поліклініки №5, розташованої в будинку 63-а по вул. Добровольського в м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих міркувань, підійшовши разом до раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_14 , стали в грубій формі вимагати від потерпілого віддати їм мобільний телефон, на що останній спочатку відмовлявся, в подальшому, сприймаючи їх наполегливість як реальні погрозі, передав ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nomi i247» в корпусі срібного кольору імей1: НОМЕР_3 , імей1: НОМЕР_4 вартістю 1200 гривень, належного потерпілому, після чого з місця скоєння злочину зникли, тим самим своїми діями спричинивши законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 1200 гривень.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що дійсно у лютому 2019 року разом з ОСОБА_8 знаходилися на вул. Добровольського у м. Одесі, де на спортивному майданчику у дворі будинку №126 побачили неповнолітнього ОСОБА_9 , в руках якого був мобільний телефон. Підійшовши до потерпілого, стали вимагати у нього віддати їм телефон, на що останній відмовлявся, після чого ОСОБА_7 наніс потерпілому удар рукою в область грудної клітини, вирвав з його рук телефон. Весь цей час ОСОБА_8 знаходився біля нього, підтримуючи його дії, також вимагаючи від потерпілого віддати телефон, що так буде краще. Заволодівши мобільним телефоном потерпілого, разом з ОСОБА_8 втекли з місця скоєння злочину.

Крім цього, 27.05.2019 року разом з ОСОБА_8 зустріли на вул.10 Лінія раніше незнайомого ОСОБА_14 , побачили у нього телефон, підійшовши, стали вимагати віддати. Спочатку потерпілий упирався, але в подальшому за їх вимогою передав їм, належний йому мобільний телефон, після чого вони втекли.

Вину визнає повністю, висловлюючи щире каяття. Причину свого вчинку пояснив скрутним матеріальним становищем. Спричинена потерпілим матеріальна шкода повністю компенсована шляхом повернення викраденого майна.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та пояснив, що дійсно 2.02.2019 року разом з ОСОБА_7 гуляли по вул. Добровольського, зайшли на спортивний майданчик, де побачили раніше незнайомого ОСОБА_9 , покликали його, стали вимагати від нього віддати їм телефон, за нього стали заступатися товариші, після чого вони відвели потерпілого за майданчик, де ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 в грудну клітину, забрали телефон марки «Мейзу» та пішли з місця скоєння злочину.

Крім цього, в травні 2019 року разом з ОСОБА_7 знаходилися на вул.10 Лінія, де побачили біля поліклініки раніше незнайомого їм ОСОБА_14 , покликали його поговорити, коли він підійшов, стали вимагати, щоб він відав їм належний йому мобільний телефон. Спочатку потерпілий відмовлявся, потім під їх погрозами віддав телефон, після чого вони з ОСОБА_7 розбіглися, але невдовзі були затримані, мобільний телефон був вилучений у ОСОБА_7 .

Крім цього у травні 2019 року у денний час доби знаходився в «Інтернет клубі», розташованому по вул. Семена Палія у м. Одесі, де підійшов до раніше незнайомого хлопця, попросив у нього мобільний телефон під приводом подзвонити, не маючи наміру його повертати. Потерпілий повірив йому на слово, нічого не підозрюючи, передав телефон марки «Хонор», після чого він разом з телефоном пішов з клубу, в подальшому викрадене майно, яким заволодів шляхом обману, продав на вул. Бочарова незнайомому чоловіку.

Крім цього, у травні 2019 року з метою викрадення чужого майна зайшов до магазину «Єва», розташованому по вул. Добровольського, буд. 123 в м. Одесі, скориставшись сприятливими умовами, коли ніхто не спостерігав за його діями, з прилавку викрав жіночі духи, після чого пройшов повз касу магазину, не оплативши вартість товару та покинув приміщення. В подальшому продав викрадене майно незнайомій жінці.

Вину визнає повністю, висловлюючи щире каяття. Причину свого вчинку пояснив тяжким матеріальним становищем, нехваткою грошових коштів на проживання.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів по об`єднаному кримінальному провадженню в повному обсязі, а саме допит потерпілих та їх законних представників, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу не оспорюються. Покази обвинувачених, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми діями скоїв умисні злочині, передбачені ст.186 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та його вина доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2 КК України за ознаками:

- ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого;

- ст.185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- ст.190 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але вважається раніше не засудженим, скоїв злочин, будучи неповнолітнім, має постійне місце мешкання, позитивні плани на майбутнє, про що свідчить його поведінка під час проведення судового провадження, вбачається, що до вчинення протиправних дій його спонукало тяжке матеріальне та сімейне становище, також суд враховує отримані у судовому засіданні відомості, а саме те, що ОСОБА_7 виховувався в несприятливих умовах, знаходячись під опікую бабусі без участі батька та матері, яка позбавлена батьківський прав, що також було підтверджено захисником обвинуваченого; на теперішній час обвинувачений проживає у гуртожитку навчального закладу, задовільно характеризується за місцем мешкання та навчання, його негативне відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, задовільно характеризується за місцем проживання та навчання, має постійне місце мешкання, де проживає разом з родиною, матір`ю, яка страждає на тяжке захворювання, є інвалідом другої групи, якій рекомендована робота, не пов`язаної з важким фізичним навантаженням, що підтверджується копіями документів, долучених до обвинувального акту, в достовірності яких у суду не має підстав сумніватися; його негативне відношення до скоєних діянь, наявність мотивації до позитивних змін у житті, бажання навчатися, працювати, допомагати матері; відсутність матеріальних претензій зі сторони потерпілих, які поклали вирішення питання щодо призначення міри покарання на розсуд суду, про що свідчать надані від них заяви.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Суворовського районного відділу пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачений має постійне місце мешкання, до адміністративної відповідальності не притягувався, опинився у важкій життєвій ситуації, виховувався без батьків, на теперішній час опікуном визнаний навчальний заклад в особі ОСОБА_6 , ймовірність ризику повторного вчинення злочину є середньою, ризик небезпеки для суспільства є середнім, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі лише за умов здійснення інтенсивного нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробаціїі з застосуванням соціально-виховних заходів, виконання пробаційних програм.

Відповідно отриманого висновку щодо ОСОБА_8 орган пробації визначив низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб).

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме мобільний телефон марки «Nomi i247», який повернутий законному представнику потерпілого ОСОБА_15 на відповідальне зберігання під розписку; мобільний телефон марки «Мейзу М5», який повернутий законному представнику потерпілого ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку.

Також встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме відеозаписи з камер спостережень магазину «Єва №433» ТОВ «РУШ», розташованому по вул. Добровольського, буд.123 в м. Одесі, та відеозаписи з «Інтернет - клубу», розташованому по вул. Семена Палія, буд.90 в м. Одесі, долучених до матеріалів кримінального провадження за №0001692 від 8.05.2019р., які суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження за №0002143 від 13.06.2019р., №0000436 від 2.02.2019р., за №0001692 від 8.05.2019р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотиви вчинених злочинів, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, які відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його плани на майбутнє, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, умови виховання, вплив дорослих та особливості його особи, поведінку під час судового провадження, з якої вбачається, що він оступився, не є суспільно-небезпечною особою, має бажання навчатися, працювати, відсутність тяжких наслідків, приймаючи до уваги висновки досудової доповіді, думку законного представника ОСОБА_6 , яка просила надати ОСОБА_7 шанс стати на шлях виправлення, приймаючи до уваги, що він є сиротою, вчинив злочини будучи неповнолітнім, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76, 103, 104 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотиви вчинених злочинів, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, дані про особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних претензій та тяжких наслідків, те, що він має постійне місце проживання, родину, позитивні тенденції в його житті, приймаючи до уваги висновки досудової доповіді, його молодий вік, поведінку ОСОБА_8 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, запевняючи, що на теперішній час має бажання припинити злочинну діяльність, вести законослухняний спосіб життя, допомагати матері, яка є онко хворою 4 ступеню, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 18.11.2019р.

Оцінюючи у сукупності вищевикладені доводи, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченим міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили застосований відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити.

Керуючись ст.ст. 50, 103, 104 КК України, ст.ст.349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2 КК України, призначив йому покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання, шляхом поглинання більш м`якого покарання більш суворим, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін два роки.

Згідно ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2,4 КК України покласти додатково на ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення», спрямованих на корекцію поведінки, а також формування соціально сприятливих змін особистості.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Міру запобіжного заходу, застосованого відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор", скасувати, звільнив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у залі суду.

Речові докази - мобільний телефон марки «Nomi i247», мобільний телефон марки «Мейзу М5», які повернуті законним представникам ОСОБА_15 , ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Речові докази - відеозаписи з камер спостережень магазину «Єва №433» ТОВ «РУШ», розташованому по вул. Добровольського, буд.123 в м. Одесі, та відеозаписи з «Інтернет - клубу», розташованому по вул. Семена Палія, буд.90 в м. Одесі, долучених до матеріалів кримінального провадження за №0001692 від 8.05.2019р. в якості речового доказу - зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження за №0002143 від 13.06.2019р., №0000436 від 2.02.2019р., за №0001692 від 8.05.2019р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1