Справа № 314/558/19
Провадження № 1-кп/314/112/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції кримінальне провадження №0000350 від 20.11.2018 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Орджонікідзе Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, має неповну середню освіту, не працює, вдівець, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2018 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння (марихуана), керуючи автомобілем «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 . здійснював рух по проїзній частині автодороги Запоріжжя-Донецьк, з боку м. Донецька в напрямку м. Запоріжжя, на території с. Михайло-Лукашеве Вільнянського району Запорізької області зі швидкістю 80 км/год, що перевищувало дозволену в населеному пункті.
У салоні його автомобіля на передньому пасажирському сидінні в якості пасажира перебувала ОСОБА_10 .
В цей же час у зустрічному з автомобілем «ВАЗ 11183» напрямку рухався автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , в салоні якого в якості пасажирів перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .
В районі АЗС № 10 ПрАТ «Укрнафтопродукт», що розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Перемоги, 3-а, водій ОСОБА_3 у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням наркотичного засобу маріхуана, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та виїхав на зустрічну смугу руху.
Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 10.1, 12.4, 12.9 та розділу 34 «Дорожня розмітка» (горизонтальна розмітка 1.1) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306, зі змінами та доповненнями від 10.10.2001, відповідно до яких:
- п. 2.9 «Водію забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;
- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
- п. 12.9. «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7»;
- 34. Дорожня розмітка. «1.1 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг на дорогах... Лінії 1.1 ... перетинати забороняється».
Невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. п. 10.1 Правил дорожнього руху згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди від 09.01.2019 № 9-10 знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_3 виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , що рухався у зустрічному йому напрямку.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_11 та пасажир автомобіля «ВАЗ 11183» ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_7 та водій ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, з якими були госпіталізовано до медичної установи.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 22.11.2018 №268 смерть ОСОБА_11 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба та кінцівок, яка виразилась переломами кісток скелету (черепу, ребер, лівої ключиці та лівої стегнової кістки), з ушкодженням внутрішніх органів (повним розривом довгастого мозку, пошкодженням легень). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Травми голови, шиї, тулуба та кінцівок у ОСОБА_11 могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди у пасажира при ударах об виступаючі і деформовані частини салону автомобіля.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 22.11.2018 № 269 смерть ОСОБА_10 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, яка виразилась переломами кісток скелету (грудини, ребер, кісток тазу та правої стегнової кістки), з ушкодженням внутрішніх органів (повним розривом грудної аорти, пошкодженням печінки та селезінки). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Травми голови, тулуба та кінцівок у ОСОБА_10 могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди у пасажира при ударах об виступаючі і деформовані частини салону автомобіля.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.01.2019 № 18М в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент його спричинення, але потягнули за собою довготривалий розлад здоров`я більше ніж 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів об виступаючі предмети всередині салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.01.2019 № 19М в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження: закриті переломи 4, 5 ребер справа по передній аксілярній лінії зі зміщенням кісткових фрагментів по осі, перелом 6 ребра зліва по середній аксілярній лінії, 9 ребра без зміщення кісткових фрагментів з розвитком пневматорексу, підшкірної емфіземи в області правої половини грудної клітини, закритий перелом п`яткової кістки в області суглобового виростка та бугра, набряк м`яких тканин в області лівої п`яти, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент його спричинення, але потягнуло за собою довготривалий розлад здоров`я більше ніж 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів об виступаючі предмети всередині салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох осіб, а також заподіяло двом потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину у повному обсязі, погодився з кваліфікацією своїх дій за ч.3 ст. 286 КК України та пояснив, що 20.11.2018 він разом зі своєю дружиною, ОСОБА_10 , яка сиділа на пасажирському сидінні, їхав із смт.Новомиколаївка по дорозі Запоріжжя-Донецьк в сторону м.Запоріжжя. Погода була суха. Коли він доїхав до с.Михайло-Лукашеве, йому стало погано і трапилося ДТП. Сам момент ДТП він не пам`ятає, як це сталося, пояснити не може.
Прийшов до свідомості у лікарні, йому сказали, що дружина теж у лікарні, але на той момент вона померла.
Також, пояснив, що має водійський стаж близько 20 років. У день, коли сідав за кермо, не вживав наркотичні засоби, а виявлені в його крові це залишки того, що він палив за декілька днів до аварії.
На теперішній час шкоду всім потерпілим виплатив в повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся, пояснивши, що покарав себе сам, втративши дорогу йому людину, дуже шкодує, що став винним у смерті двох людей і буде спокутувати провину до кінця свого життя.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що вона є донькою ОСОБА_10 , має ОСОБА_3 за батька, він дуже чуйна та добра людина. Про механізм ДТП їй нічого не відомо. Просила суд не позбавляти волі ОСОБА_3 , претензій матеріального та морального характеру до нього не має.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив суду, що 20.11.2018 ОСОБА_12 попросила його забрати сина ОСОБА_13 з лікарні.
Коли поверталися з лікарні, після обіду, ОСОБА_14 сиділа на пасажирському сидінні, а її син ОСОБА_13 ліг на задньому сидінні і заснув.
Авто ОСОБА_3 рухалося з боку Донецька, а він котився накатом, швидкість була 50-55 км/год. Погода була суха, дорога рівною, попутного транспорту не було.
Автомобіль «Калину» він помітив, коли той юзом летів на його автомобіль. Швидкість автомобіля ОСОБА_3 була більша, ніж швидкість його автомобіля. З-під колес автомобіля ОСОБА_3 йшов дим від тертя об дорогу.
Удар прийшовся в праву сторону, все справа знесло, а ліве крило і фара залишилися цілими. У автомобіля ОСОБА_3 теж пошкоджена була права сторона.
Прийшов до свідомості і бачив ОСОБА_3 , але не розмовляв з ним, той жалівся, що болить коліно. ОСОБА_3 був шокований, було враження, що він не може зрозуміти, що сталося.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що він є сином ОСОБА_11 , яка загинула в результаті ДТП.
20.11.2018 він на автомобілі, що належить ОСОБА_5 , разом з мамою поверталися із тубдиспансера, він є інвалідом ІІІ групи. За кермом був ОСОБА_5 , мама сиділа поряд з ним, а він ліг на задньому сидінні і закрив очі. Швидкість їхнього автомобіля була приблизно 60км/год. Сам момент ДТП він не бачив, а прокинувся від шуму після зіткнення із зеленим автомобілем «Калина».
Обвинуваченого ОСОБА_3 бачив в автомобілі швидкої допомоги, разом з ним їхав до лікарні. Він запитував весь час, що з ним і що сталося.
Просив суд не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_3 , підтвердив, що він відшкодував шкоду в повному обсязі.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, фактичних обставин справи, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням висновків судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, судово-медичних експертиз, висновку медичного огляду обвинуваченого таматеріалів, що характеризують його особу.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своє вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні висновками експертів, які узгоджуються із поясненнями обвинуваченого та потерпілих.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 22.11.2018 № 268 смерть ОСОБА_11 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба та кінцівок, яка виразилась переломами кісток скелету (черепу, ребер, лівої ключиці та лівої стегнової кістки), з ушкодженням внутрішніх органів (повним розривом довгастого мозку, пошкодженням легень). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Травми голови, шиї, тулуба та кінцівок у ОСОБА_11 могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди у пасажира при ударах об виступаючі і деформовані частини салону автомобіля.
Висновком судово-медичної експертизи від 22.11.2018 №269 встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, яка виразилась переломами кісток скелету (грудини, ребер, кісток тазу та правої стегнової кістки), з ушкодженням внутрішніх органів (повним розривом грудної аорти, пошкодженням печінки та селезінки). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Травми голови, тулуба та кінцівок у ОСОБА_10 могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди у пасажира при ударах об виступаючі і деформовані частини салону автомобіля.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 11.01.2019 №18М в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент його спричинення, але потягнули за собою довготривалий розлад здоров`я більше ніж 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів об виступаючі предмети всередині салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.01.2019 №19М в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження: закриті переломи 4, 5 ребер справа по передній аксілярній лінії зі зміщенням кісткових фрагментів по осі, перелом 6 ребра зліва по середній аксілярній лінії, 9 ребра без зміщення кісткових фрагментів з розвитком пневматорексу, підшкірної емфіземи в області правої половини грудної клітини, закритий перелом п`яткової кістки в області суглобового виростка та бугра, набряк м`яких тканин в області лівої п`яти, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент його спричинення, але потягнуло за собою довготривалий розлад здоров`я більше ніж 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів об виступаючі предмети всередині салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з дослідженим висновком судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди від 09.01.2019 № 9-10 встановлено, що в діях водія автомобіля «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 є невідповідності вимогам пп.10.1, 12.4, 12.9, 34.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідності п.10.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.
Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 у водія автомобіля «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 залежала від виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.
Дослідженим висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_3 від 20.11.2018 встановлено, що ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп`яніння (марихуана).
За таких обставин, оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.3 ст. 286 КК України.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, вчинене з необережності, дані про особу обвинуваченого, який є вдівцем, не працює, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання та попередньої роботи характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне відшкодування шкоди всім потерпілим.
Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Сукупність всіх вищевказаних обставин разом з відомостями про особу винного, дають суду підстави для призначення мінімального покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією частини статті обвинувачення, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Обрана міра покарання на думку суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.
Що стосується вимог заявленого цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то суд на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження в цій частині, оскільки ОСОБА_5 заявив про відмову від вказаних вимог у зв`язку із виплатою обвинуваченим ОСОБА_3 заявленого розміру шкоди. Підстав для неприйняття такої відмови суд не встановив.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення конфіскуються, крім випадків, коли власник не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Враховуючи, що в даному випадку автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_15 , під час ДТП ОСОБА_3 на законних підставах керував автомобілем, тому суд дійшов висновку,що арешт з вказаного автомобіля необхідно зняти і передати його власнику, ОСОБА_15 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, необхідно зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.11.2018, з автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та передати його власнику, ОСОБА_5 .

Диск з відеозаписом, на якому зафіксовано подію ДТП, вилучений в ході проведення тимчасового доступу у представників АЗС «Укрнафта №10», що розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. М-Лукашеве, вул. Перемоги, буд. 3-а, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження №0000350 від 20.11.2018.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно покласти на обвинуваченого, а отже, із ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню сума в розмірі 6864,00 гривень за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження від 18.01.2018 №9-9 вартістю 1716,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів від 17.01.2019 № 9-7 вартістю 1716,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів від 11.01.2019 № 9-8 вартістю 1716,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП від 09.01.2019 № 9-10 вартістю 1716,00 гривень.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання, а саме, з 20.11.2018.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування в розмірі 6864,00 гривень: за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження від 18.01.2018 №9-9 вартістю 1716,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів від 17.01.2019 № 9-7 вартістю 1716,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів від 11.01.2019 № 9-8 вартістю 1716,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП від 09.01.2019 № 9-10 вартістю 1716,00 гривень.
Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням злочину, закрити.
Скасувати арешти транспортних засобів, накладені згідно з ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.11.2018: автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази у справі:
- автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, - повернути власнику, ОСОБА_15 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;
- автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути власнику, ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

- диск з відеозаписом, на якому зафіксовано подію ДТП, вилучений в ході проведення тимчасового доступу у представників АЗС «Укрнафта №10», що розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. М-Лукашеве, вул. Перемоги, буд. 3-а, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000350 від 20.11.2018.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_16

05.03.2020