Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5060/20
Провадження №1-кп/523/1031/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

у присутності потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000268 від 4.03.2020р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого дітей, не працюючого, раніше судимого:

- 23.12.2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 23.10.2013 року звільнений умовно достроково, не відбувши 1 рік 11 місяців 12 днів.

- 12.06.2015 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років позбавлення волі. 2.02.2018 року звільнений за відбуттям строку покарання.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

Встановив:

6.02.2020 року ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на викрадення чужого майна, скориставшись сприятливими умовами, що вдома нікого не було та за його діями ніхто не може спостерігати, шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук марки «Lenovo IdeaPad 100» вартістю 6501,38 гривень, після чого покинув місце скоєння злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 6501,38 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно, у вказаний в обвинувальному акті день - на початку лютого 2020 року знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що його матері, з якою він разом проживає, не було вдома та його діям щодо викрадення чужого майна ніхто не перешкодить, скориставшись сприятливими умовами, викрав ноутбук «Леново», що належить його матері ОСОБА_4 , після чого здав викрадене майне в пункт прийому, отримавши грошові кошти у розмірі 600 гривень, якими розпорядився на власний розсуд. Вину визнає повністю, розкаюється.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюютьс При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів майнової спрямованості, маючи не зняту та непогашену судимість скоїв нове кримінальне правопорушення, при цьому слід відмітити, що крадіжка вчинена у рідної людини, що говорить про відсутність бажання стати на шлях виправлення, разом з цим має місце проживання та реєстрації, негативно характеризується за місцем мешкання, відповідно наданої дільничним довідки, долученої стороною обвинувачення, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, зловживає алкогольними напоями, від сусідів надходили скарги, також враховує думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаної з позбавленням волі.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України суд відносить повне визнання своєї провини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000268 від 4.03.2020р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, оцінюючи обставини, спосіб, мотивацію та суспільну небезпечність вчиненого злочину, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, враховуючи спосіб його життя, те, що він ніде не працює, не має постійних джерел доходів, особисте ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків та позовних вимог, приймаючи до уваги думку потерпілої та прокурора щодо призначення ОСОБА_5 міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діє на час винесення вироку, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак з урахуванням прийнятого судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд -

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», взяв під варту у залі суду.

Виконання вироку у даній частині покласти на Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Після набрання вироком законної сили направити ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання в місця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, а саме 29.05.2020 року.

Матеріали кримінального провадження за №0000268 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4.03.2020р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: