Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , -
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 03.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0007855 від 29.12.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 (далі ОСОБА_11 в усіх відмінках) від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК України, -

в с т а н о в и в:
Вказаною ухвалою суду першої інстанції закрито кримінальне провадження № 0007855 за ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_9 та звільнено цю особу від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою повернути кримінальне провадження для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Твердить про незаконність та необґрунтованість ухвали місцевого суду, неправильність досудового розслідування. Вказує, що неправомірні дії ОСОБА_9 були неправильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки відносно нього обвинуваченим та іншими особами було вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, строк давності за який ще не минув.
Заслухавши доводи представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, якщо з дня вчинення нею такого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
У відповідності до вимог ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно положень ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до правової позиції, що міститься у постановах Верховного Суду у справах №№ 566/554/16-к, 462/7282/14-к, 665/2387/14-к, - у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого особа звільняється від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закривається. При цьому визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_11 органом досудового розслідування обвинувачується у можливому вчиненні 28.12.2016 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу відноситься до злочинів невеликої тяжкості, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за який відповідно до ст. 49 КК України складає 2 роки.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 із захисником звернулися до суду із письмовим клопотанням про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Після належного роз`яснення судом юридичних наслідків закриття справи з цієї підстави обвинувачений та захисник наполягали на прийнятті такого рішення судом.
Дотримуючись вимог, передбачених ст. ст. 284, 286 КПК України, суд першої інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закрив вищезазначене кримінальне провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
При цьому, суд відповідно до ст. 372 КПК України зазначив в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_11 ; суть питання, що вирішується ухвалою; встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.
Зокрема, суд обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_11 вчинив інкримінований йому злочин 28.12.2016, до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягувався, від явки до органів слідства, прокуратури та суду не ухилявся, в розшуку не перебував, а строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не зупинявся і не переривався, обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, юридичні наслідки такого закриття йому зрозумілі і вин із ними погоджується. Тобто, суд установив усі обставини, необхідні для вирішення вказаного питання і дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрив кримінальне провадження щодо нього.
Враховуючи наведене, судом першої інстанції при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, було дотримано вимог, як матеріального, так і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про неправильність відмови судом у задоволенні клопотання сторони захисту про перекваліфікацію дій обвинуваченого на ч. 2 ст. 296 КК України та неповноту судового розгляду є необґрунтованими, оскільки при вирішенні вказаного питання суд обґрунтовано виходив зі стадії судового розгляду даного кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України про межі судового розгляду та у судовому засіданні 30.09.2019 місцевим судом було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення прокурору обвинувального акту у даному кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_9 (а. с. 225-226 т. 1).

За таких обставин ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги потерпілого немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 03.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0007855 від 29.12.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судді: