Справа № 1-308/11-к
ПОСТАНОВА

"07" липня 2020 р. смт. Петриківка

смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , представника ТОВ «Центр Крона» адвоката ОСОБА_9 , розглядаючи в відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 358 та ч. 3 ст. 212 КК України.

В судовому засіданні представником потерпілої адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про визнання ТОВ «Центр Крона» цивільним позивачем та відмовити ОСОБА_7 в визнанні його представником потерпілого ТОВ «Центр Крона».

Мотивуючи таке клопотання тим, що підсудній безпідставно привласнив собі процесуальний статус представника потерпілого, оскільки як за правилами ст. 49 КПК України 1960 року статус потерпілого мав право отримати лише фізична особа, а юридична особа бути цивільним позивачем. Не може визнаватися потерпілим особа, яка постраждала від злочину, вчиненого нею ж. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 358 КК України в результаті яких шкода спричиненна ТОВ «Центр Крона», а отже обвинувачений не може вважатися належним представником потерпілого ТОВ «Центр Крона». Згідно зміненого установчого договору в 2003 році саме ОСОБА_5 володіла 61 % установчого капіталу ТОВ «Центр Крона».

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подане до суду клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 кожен окремо, заперечували проти поданого клопотання, посилаючись на те, що ТОВ «Центр Крона» цивільний позов не подавав, а тому, немає іншої процесуальної можливості захистити права вказаного товариства в даній кримінальній справі.

Представник ТОВ «Центр Крона» адвокат ОСОБА_9 вважає подане представником потерпілої адвокатом ОСОБА_6 клопотання безпідставним, оскільки, ТОВ «Центр Крона» в даній справі цивільний позов не заявляв та рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.02.2018, за епізодами, що кваліфіковано за ч. 2 ст. 357, 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224 та ч. 2 ст. 358 КК України потерпілим визнано саме ТОВ «Центр Крона».

Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з наступного.

Послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (ст. 2 КПК України 1960 року).

Згідно ч. 1, 2 ст. 49 КПК України 1960 року потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Про визнання громадянина потерпілим чи про відмову в цьому особа, яка провадить дізнання, слідчий і суддя виносять постанову, а суд - ухвалу.

Цивільним позивачем визнається громадянин, підприємство, установа чи організація, які зазнали матеріальної шкоди від злочину і пред`явили вимогу про відшкодування збитків відповідно до статті 28 цього Кодексу ( ч.1 ст. 50 КПК України 1960 року).

При цьому, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою (ч. 1 ст. 28 КПК України 1960 року).

Статтею 52 КПК України 1960 року передбачено, що представниками потерпілого, цивільного позивача і цивільного відповідача можуть бути адвокати, близькі родичі, законні представники, а також інші особи за постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, судді або за ухвалою суду. Коли цивільним позивачем або цивільним відповідачем є підприємство, установа чи організація, то представниками їх інтересів можуть бути спеціально уповноважені ними на те особи.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, наступне:

За пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_7 від 07.10.2008 (за обвинувальним висновком в кримінальній справі № 44079164) та відповідними рішеннями слідчого, ТОВ «Центр Крона» визначено саме як цивільний позивач з вказівкою, що його представником є ОСОБА_10 (а.с. 173, 204, 213-260 т. 7).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.02.2018 за клопотанням підсудного ОСОБА_7 , за епізодами, що кваліфіковано за ч. 2 ст. 357, 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224 та ч. 2 ст. 358 КК України потерпілим визнано ТОВ «Центр Крона» (а.с. 218-219 т. 22), тобто до кола учасників процесу включено дану особу з відповідними правовими наслідками, пов`язаними з даним процесуальним статусом.

Матеріали кримінальної справи не містять відомостей про заявлений ТОВ «Центр Крона» цивільний позов.

Жодним з учасником судового засідання під час попередньому розгляді справи відповідно до ст. 237 КПК України 1960 року, клопотань про вирішення питання про визначення кола учасників справи, зокрема, про виключення з його складу певних осіб, чи про їх заміні не заявлялось.

Матеріали справи містять витяг з Єдиного реєстру державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відносно ТОВ «Центр Крона», де керівником зазначено ОСОБА_7 (а.с. 217-219 т. 22) інших відомостей суду не надано.

За матеріалами справи представником ТОВ «Центр Крона» з долученим договором № 11/03-03/20 від 11.03.2020 і ордером серії ДП № 268/005 від 11.03.2020 та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю є ОСОБА_9 , що відповідає правилам ст. 52 КПК України 1960 року.

Вирішуючи клопотання адвоката ОСОБА_6 суд виходить з того, що у відповідності з вимогами статтей 49 і 50 КПК України 1960 року факт заподіяння майнової шкоди є підставою для визнання особи потерпілим. Якщо потерпілий пред`являє майнову вимогу (подає цивільний позов), він за відповідним рішенням набуває статусу цивільного позивача, а такий цивільний позов розглядається разом з кримінальним обвинуваченням.

Отже, вказаними положеннями закону визначено право потерпілого пред`явити майнову вимогу до обвинуваченого під час досудового розслідування чи до початку судового слідства чим законодавцем, фактично, введено в особу потерпілого процесуальний статус цивільного позивача з чітким визначенням, що вказаного статусу особа набуває за сукупності двох юридично значимих фактів: заподіяння особі матеріальних збитків та пред`явлення вимоги у виді цивільного позову. При цьому, потерпіла особа не позбавлена права на пред`явлення відповідної майнової вимоги після розгляду справи судом в порядку цивільного судочинства, що відповідає положенням ч. 3 ст. 28 КПК України 1960 року.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи цивільного позову ТОВ «Центр Крона», що є визначальним для надання особі статусу цивільного позивача, заміна процесуального статусу вказаної юридичної особи з наданням їй процесуального статусу цивільного позивача не сприятиме створенню належних умов для реалізації ним своїх прав як учасника процесу та не сприятиме досягненню завдання кримінального судочинства.

При цьому, твердження про те, що ОСОБА_7 представляє ТОВ «Центр Крона» не ґрунтується на фактичних обставинах справи, так згідно наведених договору та ордеру інтереси ТОВ «Центр Крона» в кримінальній справі представляє адвокат ОСОБА_9 , що відповідає положенням ст. 52 КПК України 1960 року, однак укладення такого договору, від імені ТОВ «Центр Крона» ОСОБА_7 не суперечить відомостям, що містяться в матеріалах справи, щодо керівника даного товариства.

Суд зауважує, що рішення Дніпровського апеляційного суду від 31.03.2020 та 28.04.2020 не містять жодних вказівок для суду першої інстанції, що пов`язані з розглядом даної кримінальної справи та постановлені в результаті аналізу та оцінки встановлених обставин з огляду на подані апеляції на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.06.2013 та постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.10.2012.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 про визнання ТОВ «Центр Крона» цивільним позивачем та відмовити ОСОБА_7 в визнанні його представником потерпілого ТОВ «Центр Крона».

Керуючись статтями 2, 49, 50, 52 та 273 КПК України 1960 року, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Крона» цивільним позивачем та відмову ОСОБА_7 в визнанні його представником потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Крона», відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1