Справа № 577/226/20
Провадження № 1-кс/577/137/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" січня 2020 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайон ний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000066 від 17.01.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Березнівського району, смт. Березне, громадянин України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, мешканця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 року слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 без визначення застави.

Клопотання обгрунтовується тим, що 16.01.2020 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «CHERY TIGGO», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по дорозі з боку с. Капітанівка у напрямку с. Шпотівка Конотопського району.

Наближаючись до с. Шпотівка Конотопського району, ОСОБА_6 зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, втратив контроль над керуванням автомобіля, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, за межі проїзної частини зліва, де в подальшому відбулося зіткнення автомобіля з деревом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

ОСОБА_6 керуючи автомобілем «CHERY TIGGO», державний номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002), передбачених пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

Таким чином встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відомості про кримінальне правопорушення 17.01.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

17.01.2020 року о 03-15 годині ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показаннями свідків, зафіксованою під час огляду місця події ДТП слідовою картиною, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного, переховуватись від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчать такі обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який, згідно санкції ч.2 ст.286 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Підозрюваний ніде не працює, проте має патент, виданий відділом зовнішньої трудової міграції УВМ ГУ МВД Росії по м. Москва, виданий 01.02.2019 року, на підставі якого може виїжджати на тимчасові заробітки до Російської Федерації.

Про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать такі обставини.

Так, при усному опитуванні після події ДТП ОСОБА_6 пояснив, що на момент події він не перебував за кермом автомобіля «CHERY TIGGO» н.з. НОМЕР_1 , а автомобілем керував ОСОБА_8 (пасажир). При відібранні письмових пояснень, ОСОБА_6 відмовився їх надавати на підставі ст.63 Конституції України. Дані обставини свідчать про те, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення може незаконно впливати як на ОСОБА_8 , так і на інших свідків пасажирів автомобіля ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

За таких обставин жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачений Кодексом, крім випадків передбачених ч.4 цієї статті. Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, а саме порушенні правил дорожнього руху особою, що спричинило смерть потерпілого, то розмір застави слід не визначати.

На переконання автора клопотання наведені обставини є вагомими, виправдовують потреби досудового розслідування та вказаний ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор та слідчий, кожен окремо, клопотання підтримали фактично пославшись на обставини викладені вище.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, не спростовуючи обгрунтованість підозри просять обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту посилаючись на незадовільний стан здоров`я, а також відсутності підтвердження наведених прокурором ризиків.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши представлені матеріали клопотання та дослідивши докази, суд приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню.

Даний висновок зроблений виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У матеріалах кримінального провадження дійсно містяться докази, що підтверджують обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, якому органом розслідування дана правова кваліфікація за ч.2 ст.286 КК України. Цьому не заперечує і сторона захисту.

За змістом норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950) і виходячи з правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної, зокрема, у рішеннях по справі Броуган та інші проти Обєднаного Королівства від 29.11.1988 р. та Летельє проти Франції від 26.06.1991 р. - сама по собі підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення не є підставою для її превентивного позбавлення волі.

Тримання під вартою, як визначено у частині 1 статті 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду на тяжкість інкримінованого злочину та суворості покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, слід погодитись зі стороною обвинувачення про існування ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК спробі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому суд констатує про наявність підстав для обрання запобіжного заходу.

Проте, стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. При цьому посилання лише на тяжкість вчиненого злочину, а також на відмову ОСОБА_6 надати письмові пояснення, які не є доказовим процесуальним документом, да ще і після ДТП під час якого підозрюваний отримав тілесні ушкодження, не є беззаперечною підставою для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж матеріали клопотання містять протокол допиту ОСОБА_6 в якості підозрюваного, що спростовує доводи клопотання про можливе перешкоджання розслідуванню, впливу на свідків та потерпілих.

Крім того, згідно довідки лікаря ОСОБА_6 , який під час пригоди отримав тілесні ушкодження голови та обличча, що видно візуально, потребує додаткового медичного обстеження, а тому ця обставина також повинна враховуватись про обранні певного запобіжного заходу.

Під час судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_6 тривалий час проживає на території України, має постійне місце мешкання і реєстрації, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За таких обставин слід дійти висновку про відсутність підстав для обрання відносно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим враховуючи наявність обґрунтованої підозри і наведеного вище ризику, стану здоров`я ОСОБА_6 , з огляду на положення ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи із викладеного, суд вважає законним і доцільним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому як саме такий запобіжний захід повністю забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись: ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити слідчому СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому відлучатись із житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (місце реєстрації).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області свій паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) утриматись від спілкування зі свідками кримінального правопорушення;

5) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 24:00 год 13.03.2020 року. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_6 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу для виконання направити до Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1