1Справа № 335/7408/18 1-кс/335/1413/2020
УХВАЛА
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі, просили його задовольнити.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просили не застосовувати до ОСОБА_7 запобіжного заходу, зазначили, що ОСОБА_7 надає потужну матеріальну та моральну допомогу родині загиблого, а саме ОСОБА_5 , її дітям, претензій будь-яких вона до нього не має, навпаки наполягає, що застосування відносно нього запобіжного заходу, може перешкодити здійснення такої допомоги. Крім того, потерпіла зазначила, що в момент настання дорожньо-транспортної пригода її чоловік знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що могло й привести до такого трагічного випадку, вважає, що вини ОСОБА_7 в тому, що сталося немає.
Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні долучили письмові заперечення, надали пояснення, просили відмовити в задоволенні клопотання повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам визначених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не було вручено з причин не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Отже, передумовою застосування запобіжного заходу є обов`язкова наявність у особи статусу підозрюваного чи обвинуваченого.
Як зазначено у клопотанні прокурора, 29.08.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України.
Разом з цим, ані з клопотання, ані з долучених до нього документів неможливо встановити, у який спосіб ОСОБА_7 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та чи був він про це повідомлений взагалі у встановленому законом порядку.
Судом встановлено, що клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вже неодноразово розглядалось як судом першої інстанції, так і апеляційної.
Так, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2019 у справі № 335/9740/19, прокурору було відмовлено у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час апеляційного перегляду зазначеної вище ухвали яка залишена без змін, Запорізький апеляційний суд в ухвалі від 01.10.2019 встановив, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, а отже застосування відносно нього запобіжного заходу, є неможливим. Також суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_7 переховувався чи переховується від органів досудового розслідування. Навпроти, за викликом апеляційного суду з`явився та брав участь у апеляційному розгляді.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2020 у справі № 335/7408/18 встановлено, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного даному кримінальному провадженні, від органу досудового розслідування не переховується.
Таким чином, судами встановлено, що ОСОБА_7 не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні. Доказів які б це спростовували матеріали справи не містять.
В той же час, відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід може бути застосований тільки по відношенню до особи, яка має статус підозрюваного або обвинуваченого.
Суд критично ставиться до доводів прокурора стосовно наявності ризиків зазначених у клопотанні.
В матеріалах справи наданих прокурором відсутні докази того, що ОСОБА_7 переховувався чи може переховуватися від органу досудового розслідування. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває вже майже два роки. За цей час ОСОБА_7 жодного разу не був підданий приводу чи затриманню, жодного разу на нього не накладалось грошове стягнення за невиконання процесуальних обов`язків.
В той же час ОСОБА_7 за викликом суду з`явився та був присутній під час судового розгляду.
Крім того, ОСОБА_7 постійно бере участь в інших судових засіданнях, сесіях Запорізької обласної ради, веде активну громадську та політичну діяльність.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_7 від органу досудового розслідування не переховувався. Підстав вважати, що ОСОБА_7 може у подальшому переховується в суду також не має.
Судом також встановлено, що крім відсутності у ОСОБА_7 статусу підозрюваного та відсутності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, прокурором допущене ще одне істотне порушення вимог процесуального закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_7 та його захисникам клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріали до нього були наданні взагалі.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Виходячи з вищезазначених вимог КПК України слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.192 КПК України, слідчий суддя
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1