Справа № 761/7058/20
Провадження № 1-кс/761/4562/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» на бездіяльність слідчого,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» на бездіяльність слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 420 171 111 300 004 76 від 21.12.2017 за ч. 1 ст. 361, ч.4 ст. 190 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скарга обґрунтована тим, що 27.02.2020-29.02.2020 під час проведення обшуку на території, що перебуває у користуванні ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», слідчим СУ ГУНП у Київській області вилучені Комплекс вимірювальний роторний КВР 1.01, заводський номер 01570 та паспорт комплексу вимірювального роторного КВР 1.01 заводський № НОМЕР_1 , які до переліку майна, вилучення якого дозволено ухвалою слідчого судді про обшук, не включені, тобто є тимчасово вилученим майном.
У той же час, на момент звернення зі скаргою до слідчого судді вказане майно ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» не повернуте, арешт на нього не накладений, тому таке майно, на думку заявника, протиправно утримуються органом досудового розслідування.
У зв`язку з цим, заявник просив покласти на слідчого обов`язок повернути вилучені у ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» Комплекс вимірювальний роторний КВР 1.01, заводський номер 01570 та паспорт комплексу вимірювального роторного КВР 1.01 заводський № НОМЕР_1 .
У судовому засіданні представник власника майна наполягав на задоволенні скарги з наведених у ній підстав.
Слідчий СУ ГУНП у Київській області, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання з розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки не повідомив.
Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
Отже, навіть тимчасове обмеження права власності є фактичне позбавленням власника майна можливості на свій розсуд користуватися та розпоряджатися цим майном, що є тотожним позбавленню права власності.
Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що позбавлення будь-якої особи права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на законних підставах майном у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправним.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.
З вищеназваною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якою до завдань кримінального провадження з-поміж іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
У контексті клопотання, що є предметом цього розгляду, першочергово має бути надана оцінка правомірності втручання державного органу у реалізацію особою свого права власності, таке втручання полягає у примусовому, тобто без добровільної згоди власника, обмеженні його права розпорядження майном.
Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких серед інших віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК), недоторканність права власності (ст. 16).
Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа мають право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, що передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні «Смірнов проти Росії» від 07.06.2007 ЄСПЛ зазначив, що найбільш важлива вимога ст. 2 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-який акт втручання державного органу у здійснення права на безперешкодне користування своїм майном повинен бути законним.
Крім того, наведена засада закріплена у ст. 16 КПК, яка визначає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
Сукупність наведених норм кримінального процесуального законодавства, їх внутрішній, змістовний зв`язок доводять, що будь-які процесуальні рішення, дії слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинені під час досудового розслідування, мають відповідати вищевказаним засадам.
Крім того, процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.
Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення зазначеними повноваженнями з метою суворого дотримання закону, забезпечення рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.
Як встановлено під час розгляду скарги, слідчим 27.02.2020-29.02.2020 проведений обшук на території, що перебуває у користуванні ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», під час якого у вказаного товариства вилучені Комплекс вимірювальний роторний КВР 1.01, заводський номер 01570 та паспорт комплексу вимірювального роторного КВР 1.01 заводський № НОМЕР_1 .
У подальшому слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 ініційовано накладення арешту на зазначене вище майно, однак ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2020 (справа № 761/7022/20) у задоволенні клопотання органу досудового розслідування відмовлено.
У силу ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, зокрема, у разі відмови слідчого судді у задоволенні клопотання про арешт майна.
Отже, наявність рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт відповідного майна відносить це майно до категорії тимчасово вилученого, яке підлягає негайному поверненню особі, у якої воно вилучене.
Невиконання вказаної вище норми свідчить про бездіяльність слідчого, яка відповідно до ч.1 ст. 303 КПК може бути оскаржена до слідчого судді.
Таким чином, рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2020 у накладенні арешту на Комплекс вимірювальний роторний КВР 1.01, заводський номер 01570 та паспорт комплексу вимірювального роторного КВР 1.01 заводський № НОМЕР_1 , що вилучені у ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» відмовлено, що поклало обов`язок на слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному провадженні, повернути таке майно власнику.
З наведеного витікає, що майно, на поверненні якого наполягає заявник, є тимчасово вилученим, подальше перебування цього майна під безпосереднім контролем органу досудового розслідування порушує право власності ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло негативні наслідки та відновило у повному обсязі право власності вказаної особи.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2, 7, 16, 234, 303, 307, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» задовольнити.
Зобов`язати слідчого ГУНП у Київській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 171 111 300 004 76 від 21.12.2017 повернути ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» вилучене 27.02.2020 29.02.2020 під час обшуку Комплекс вимірювальний роторний КВР 1.01, заводський номер 01570 та паспорт комплексу вимірювального роторного КВР 1.01 заводський № НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1