Провадження по справі № 1-кс/522/84/20

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з не повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 23.10.2018 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002525 від 21.11.2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , просить суд змінити підозрюваному запобіжний захід у кримінальному провадженні №0002525 від 21.11.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що згідно висновку експерта № 3013 від 26.12.2019 року, отримані потерпілим ОСОБА_6 тілесні ушкодження від підозрюваного ОСОБА_4 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів.

Відповідно до вказаного висновку, в подальшому органом досудового розслідування були перекваліфіковані дії підозрюваного ОСОБА_4 на ч.2 ст.125 КК України, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, у зв`язку із тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, враховані під час застосування запобіжного заходу, зменшилися, а дії ОСОБА_4 були перекваліфіковані з ч.1 ст.121 на ч.2 ст.125 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, так як кваліфікація злочину у підозрюваного змінена зі ст.121 ч.1 на ч.2 ст.125 КК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі " Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.

Згідно з ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише у тих випадках, коли прокурор у судовому засіданні зможе довести що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.
Відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є громадянином України, має постійне місце проживання в м. Одесі, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, так як іспитовий строк за попередньою судимістю сплив на момент вчинення інкримінованого йому злочину.

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 03.01.2020 року, дії підозрюваного ОСОБА_4 були перекваліфіковані ч.1 ст.121 КК України на ч.2 ст.125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Слідчий суддя не погоджується з кваліфікацією злочинних дій ОСОБА_4 , яка надана органом досудового слідства за ст. 125 КК України, так як згідно фабули підозри та показань потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 наносив удари ножем в життєво важливі органи потерпілого голову та шию, при цьому він не міг не розуміти, що такі удари можуть спричинити смерть потерпілого. Проте, слідчий суддя не може при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу вийти за межі судового розгляду, встановлені ч.3 ст. 337 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, вказаний злочин віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який не передбачена можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виключно у випадках, передбачених ст.183 КК України.

Вимогами ст.183 КПК України застосування такого виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину невеликої тяжкості не передбачений, окрім підстав, передбачених КПК України. Вказаних підстав прокурором в судовому засіданні не наведено слідчому судді.

Таким чином, слідчий суддя при прийнятті вказаного рішення за клопотанням адвоката прийняв до уваги той факт, що змінились обставини, які слугували підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , а саме дії підозрюваного перекваліфіковано з тяжкого злочину на злочин невеликої тяжкості.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну підозрюваному запобіжного заходу слід задовольнити, так як більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з підстав, вказаних в ухвалі слідчого судді.
Строк дії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002525 від 21.11.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, закінчиться 20.01.2020 року, а тому саме до цієї дати слідчий суддя може застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 201, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк проведення досудового розслідування, тобто до 19.01.2020 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема, для проведення процесуальних дій;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії запобіжного заходу становить два місяця, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 03.01.2020 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію 19.01.2020 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду, негайно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити сторонам та надіслати прокурору Одеської області.

Згідно ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

03.01.2020