Справа № 161/4583/20
Провадження № 1-кс/161/3139/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 квітня 2020 року

слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , участю слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено.

Вказує, що 18.03.2020 року до ч/ч Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення від ТСЦ МВС №0741 про те, що до них звернувся ОСОБА_4 з метою реєстрації свого автомобіля марки «Фольцваген Пасат» р.н.з. НОМЕР_1 , під час чого на території ТСЦ в с. Струмівка Луцького району по вул. Рівненська,74 було виявлено, що номер двигуна вказаного вище транспортного засобу піддавався змінам.

Відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000244 від 18.03.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України.

Під час огляду місці події, проведеного 18.03.2020 року на території ТСЦ в с. Струмівка Луцького району по вул. Рівненська,74, який проводився за участю ОСОБА_4 було вилучено автомобіль марки «Фольцваген Пасат» на іноземній реєстрації, р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб марки «Фольцваген Пасат» № НОМЕР_3 .

Вказаний автомобіль постановою слідчого від 19.03.2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000244 від 18.03.2020 року.

Приймаючи до уваги, що вказаний автомобіль має значення речового доказу та з метою проведення слідчих дій - проведення відповідного експертного дослідження, виникла необхідність у накладені арешту.

Володілець майна в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Слідчий в судовому засіданні покладався на розсуд суду. При цьому зазначив, що експертне дослідження автомобіля вже проведене.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту до задоволення не підлягає.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1,2,5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи, що слідчим не доведено, а також не наведено будь-яких обставин, що автомобіль, який було вилучено під час огляду місці події, проведеного 18.03.2020 року на території ТСЦ в с. Струмівка Луцького району по вул. Рівненська,74 здобуто внаслідок вчинення кримінального правопорушення, при цьому, експертиза транспортного засобу проведена, і в матеріалах провадження наявний висновок експертного дослідження від 06.04.2020 року, а тому, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №000244 від 18.03.2020 року відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1