Провадження № 1-кс/331/816/2020
Єдиний унікальний номер № 331/1507/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі клопотання слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000779, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2020 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який на утриманні неповнолітіх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що вказаній особі обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин: 16 квітня 2020 року близько о 22 годин 20 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до підготовленого злочинного плану з розподіленням ролей, відповідно до яких, ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими особами, повинен був незаконно проникнути на охоронювану територію заводу, звідки таємно викрасти металеві вироби та скласти їх в автомобіль «ГАЗ 24» державний номерний знак НОМЕР_1 , а невстановлені особи відповідно до злочинного плану, повинні були керуючи транспортним засобом «ГАЗ 24» перевезти викрадене майно від місця вчинення злочину до майданчику прийому металобрухту, де реалізувати його у готівкові кошти, реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідуванням особами, знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, вул.Залізнична, буд.2, перелізли через огорожу території ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», яка перебуває під цілодобовою охороною, тим самим незаконно проникли на територію, де зберігались матеріальні цінності у вигляді запчастин, деталей, тощо з чорних та кольорових металів, звідки таємно викрали майно, що належить ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», а саме: лом кольорового металу, а саме міді та латуні, прокат латуні загальною вартістю приблизно 495 000 гривень. Далі, 17.04.2020 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими особами, погрузили в автомобіль «ГАЗ 24» вищевказане викрадене майно, що належить ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» та зникли з місця вчинення злочину. В подальшому, 17.04.2020 близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими особами, відповідно до заздалегідь підготовленого злочинного плану, маючи намір збуту викраденого майна, користуючись навичками водіння, перемістили автомобіль «ГАЗ 24» з викраденим майном до майданчику прийому металобрухту, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де намагались його збути, але були затримані працівниками поліції.

18.04.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, слідчий вважає наявними ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, продовження злочинної діяльності, оскільки підозрюваний тривалий час не працевлаштований та, ймовірно, є його єдиним джерелом отримання доходу, ризик вчинення незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджання досудовому розслідуванню по кримінальному провадженню іншим чином, а саме спотворення ще не відшуканих органом досудового розслідування знаряддя злочину та повного обсягу майна, яке могло бути вкрадене. Тому слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та не забезпечать цілей кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та вважав обґрунтованими заявлені ризики, зауваживши, що обставини та інші ймовірні фігуранти цього злочину будуть встановлюватися під час розслідування, але з метою забезпечення цілей кримінального провадження на сьогодні доцільно застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні звернули увагу на те, що підозра у вчиненні крадіжки взагалі нічим не підтверджена, усі свідки є понятими та про обставини крадіжки нічого не знають, частина доказів була зібрана у іншому кримінальному провадженні та не може бути використана на підтвердження провини ОСОБА_6 . Крім того, слідчим не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, власну родину та двох дітей на утриманні, раніше ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, тому ризик можливого ухилення від слідства є голослівним. Тому просили у задоволенні клопотання відмовити.
Підозрюваний ОСОБА_6 просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, зазначивши, що буде з"являлися до слідчого та очікувати результати розслідування справи та справедливого судового рішення.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисників, підозрюваного, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000779, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
17 квітня 2020 року о 13.30 гдин ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
18 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченго ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Обгрунтованість підозри підтверджується дослідженими під час судового засідання доказами: протоколами проведених слідчих дій - протоколів обшуку, поясненнями свідків, за участю яких було проведено слідчі дії, протоками допиту представників потерпілого тощо.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Так, із наданих слідчому судді доказів вабачається, що в автомобілі ОСОБА_6 , яким він керував, що не оспорюється останнім, знаходились металеві вироби, які йому не належать та не можуть належати з огляду на їх призначення у промислових цілях. З пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що з території ПрАТ "ЗЕРЗ" зник лом міді та латуні, які використовуються під час ремонту електровозів, орієнтовна вартість матеріальної шкоди 495000 грн.

Таким чином, враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність об"єктивних даних про можливу причетність ОСОБА_6 до таємного викрадення майна з території ПрАТ "ЗЕРЗ" лому кольорових металів, однак зазначає, що на сьгодні його роль не встановлена, що не свідчить про необгрунтованість підозри, а є предметом дослідження під час досудового розслідування.

Тому, слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вказаний злочин, тобто про те, що останній обґрунтовано підозрюється у його вчиненні.

Аналізуючи обставини ймовірно вчинених злочинів, який зумовлений корисливим мотивом, тяжкість ймовірно вчиненого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, слідчий суддя доходить висновку про існування ризику можливого продовження злочинної діяльності з метою особистого збагачення, оскільки підозрюваний офіційного доходу не має, за обставинами злочину він вчинений групою осіб, які перебувають на волі.
В той же час, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором не доведено ризики можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний одружениий, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за місцем реєстрації разом із родиною, а також повнолітнім сином у квартирі, яка належить його матері, тобто має стійкі соціальні зв`язки, тому посилання прокурора на існування такого ризику слідчий суддя до уваги не бере.

Ризик можливого впливу на потерпілого та свідків також є необгрунтованим та малоімовірним, оскільки вони не є знайомими чи родичами підозрюваного, крім того, не є очевидцями вчиненого кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя зауважує на тому, що слідчим, крім іншого, заявлений ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який жодним чином органом досудового розслідування не обґрунтований, не зазначено яким саме чином підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню, тому цей ризик слідчий суддя вважає необґрунтованим та таким, що зводиться до припущення слідчого.
Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Необхідно також зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи той факт, що прокурором у судовому засіданні було доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та наявність одного ризику у розумінні ст. 177 КПК України, ступінь якого не вимагає застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, враховуючи, що прокурором не було доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, який є раніше не судимим, одружений, має постійне місце проживання, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до останнього інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 206 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000779, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора за викликом усним чи письмовим;
- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, без застосування електронного засобу контролю;
- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити до 16 червня 2020 року.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно у залі суду.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1