Справа № 404/9207/19
Номер провадження 1-кс/404/55/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в залі судового засідання Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження №0006783, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року слідчий в особливо важливих справах відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку 09.01.2020 року майно, а саме: переносний, електронний носій інформації (жорсткий диск) «Prestigio data racer»; електронний переносний пристрій, планшет чорного кольору марки Apple у спеціалізованому чохлі; комп`ютер (ноутбук) марки «HD probook 6470» із зарядним пристроєм; комп`ютер (ноутбук) марки «Lenovo І520» із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; електронний флеш-носій інформації марки «Pgi 4gb».

В обґрунтування клопотання зазначає, що вилучені під час обшуку носії інформації могли бути використані як знаряддя вчинення злочину, зокрема для створення підробленого дублікату веб сторінки товаровиробника харчової продукції ТОВ « ОЕЗ Градолія». Метою таких дій, з використанням фірмового товарного знаку, було введення в оману іноземних покупців продукції підприємства харчової промисловості.

На вилучені цифрові носії інформації необхідно накласти арешт для збереження речових доказів, з метою проведення експертизи, що б у подальшому використати як доказ в суді. Тобто необхідно забезпечити умови проведення ефективного досудового розслідування.

Слідчий, прокурор в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просять його задовольнити.

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення, в яких зауважив, що заявлене до арешту майно не містить в собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутні його індивідуальні ознаки, під час обшуку вилучене майно не опечатувалось, тому відсутня необхідність в арешті, оскільки майно недопустимий доказ.

Слідчий відділ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню 0006783, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда, 09.01.2020 року слідчий провів обшук домоволодіння: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено: переносний, електронний носій інформації (жорсткий диск) «Prestigio data racer»; електронний переносний пристрій, планшет чорного кольору марки Apple у спеціалізованому чохлі; комп`ютер (ноутбук) марки «HD probook 6470» із зарядним пристроєм; комп`ютер (ноутбук) марки «Lenovo І520» із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; електронний флеш-носій інформації марки «Pgi 4gb».

Вилучені під час обшуку речі слідчий оглянув і на підставі постанови слідчого від 09.01.2020 року, визнав речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, тобто перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Дослідити кваліфікуючі ознаки в цьому кримінальному проваджені та провести комп`ютерні експертизи можливо за умов збереження у незмінному стані вилучених об`єктів. Існує реальний ризик, що володілець знищить відомості про можливе винною особою підробленого дублікату веб сторінки товаровиробника харчової продукції ТОВ « ОЕЗ Градолія». Внаслідок поверення тимчасово вилученого майна, зацікавлені особи зможуть приховати, спотворити, змінити, передати, пошкодити або знищити вилучені речі. Арешт майна ОСОБА_6 , з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси володільця майна, шляхом накладення арешту, заборони володіння, користування та розпорядження, з метою запобігання його зникнення, знищення, пошкодження, зміни.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі обшуку, протоколах огляду, допиту свідків; на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії слідчого відповідають вимогам закону. Останній довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення або зміни майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов майно, що було тимчасово вилучено слідчим відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування, призначення та проведення спеціальних досліджень є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога слідчого про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси володільця вилученого майна, шляхом накладення арешту та заборони користування та розпорядження. Негативних наслідків від вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено.

Держава забезпечує право особи на мирне володіння майном; зобов`язується виконати позитивний обов`язок пов`язаний з організацією проведення ефективного досудового розслідування. Дотримання заявлених істотних та суспільно-корисних інтересів переважає строкове, незначне обмеження майнових прав володільця тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.170 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження, користування, розпорядження майном, а саме на: переносний, електронний носій інформації (жорсткий диск) «Prestigio data racer»; електронний переносний пристрій, планшет чорного кольору марки Apple у спеціалізованому чохлі; комп`ютер (ноутбук) марки «HD probook 6470» із зарядним пристроєм; комп`ютер (ноутбук) марки «Lenovo І520» із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; електронний флеш-носій інформації марки «Pgi 4gb».

Роз`яснити, що право на огляд і виїмку змісту кореспонденції з мобільного телефону, - тобто втручання у приватне життя, здійснюється за правилами ч. 3 ст. 261 Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим ОСОБА_3 , з вчиненням ним у визначеному законом порядку дій по реєстрації арешту майна та забезпечення умов його зберігання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1