Справа № 279/3185/17
Номер рядка звіту 34
номер провадження 1-кп/279/44/20 В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мирне, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм ТОВ «ТАС ФАРМА», не інваліда, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,
12.03.2015 року близько 23 години, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «CHEVROLET LACETTI» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на правах власності ОСОБА_8 та маючи право на користування даним транспортним засобом, рухався по вул.Грушевського в напрямку вул.Мельника в м.Коростені зі швидкістю, яка не перевищувала дозволеної швидкості руху в населеному пункті, навпроти буд. №64 вул.Грушевського в м.Коростені, в порушення п.13.1;13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, в яких вказано:
- «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;
- «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»,
виявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, створив небезпеку для себе та інших учасників руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_4 , який знаходився на проїзній частині вул.Грушевського біля лівої бокової частини свого припаркованого автомобіля ВАЗ 2101 державний номер з НОМЕР_2 , на проїзній частині біля правого краю.
В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому обох кісток середньої треті гомілки зі зміщенням, перелому великого горба лівого плеча без зміщення, при наявності струсу головного мозку, забійної рани правого колінного суглобу, множинних поверхневих саден тулуба і обох гомілок, які згідно висновку судово-медичної експертизи №362 від 21.08.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розгляд здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_6 п.п.13.1;13.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав повністю та дав показання, що 12.03.2015 року близько 23-24 години він керував транспортним засобом в м.Коростені по вул.Грушевського та спускаючись з горки, його засліпив автомобіль, що рухався на зустріч. Автомобіль потерпілого він помітив за метрів сорок, а силует потерпілого за метрів п`ять-шість. Одразу звернув вліво, щоб об`їхати перешкоду, скинув ногу з газу, відчув удар та зупинив автомобіль. Дане місце дороги було не дуже освітлене, так як ліхтарі горіли не всі, а дерева-каштану закривали світло. Швидку не викликав, з автомобіля не виходив, оскільки злякався за своє життя. Дорога була не дуже освітлена, світло фар в автомобілі було включене ближнє. Цивільний позов не визнав, однак кошти на лікування потерпілого давав, оскільки вважав, що його автомобіль збив внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.
ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_4 помер.
Свідок ОСОБА_9 (син потерпілого) свідчив про те, що він в вечірній час їхав в автомобілі разом із батьком, зупинились біля обочини, щоб висадити родича. Він з ОСОБА_10 залишились в автомобілі, а батько з ОСОБА_11 вийшли. Дорога була освітлена і інших будь-яких автомобілів на ній не було. Не встигли вони вийти, як він почув удар і побачив, що хтось відлетів на метрів десять. Автомобіль поїхав далі та зупинився не одразу. Вони підбігли до автомобіля обвинуваченого, але він сидів в середині, дверей не відчиняв та з автомобіля не виходив. Викликали швидку та поліцію.
Свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що на весні він разом із ОСОБА_13 , його батьком та їх родичем їхали в автомобілі. Він сидів за водієм. В районі водоканалу в м.Коростені вони зупинились, щоб висадити їх родича. Коли вийшли, то буквально одразу почули удар і щось відлетіло на метрів десять, як виявилось то був ОСОБА_14 . Автомобіль проїхав і зупинився не одразу. Інших автомобілів на дорозі не було, дорога була освітлена ліхтарями. Одразу викликали швидку та поліцію.
Свідок ОСОБА_15 свідчив про те, що на весні вони під`їхали на автомобілі до його будинку та ОСОБА_14 зупинив автомобіль, щоб він вийшов. Не встиг він вийти і дійти до багажника, як почув удар і побачив, як ОСОБА_14 відлетів на метрів десять. Автомобіль, який його збив рухався на великій швидкості, проїхав і зупинився не одразу, на суцільній лінії. Інших автомобілів на дорозі не було, як не було автомобілів і в зустрічному напрямку. Дорога була освітлена ліхтарями. ОСОБА_14 рухався поруч із автомобілем, навіть залишився слід на його автомобілі від удару.
Письмовими доказами вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину є :
- витяг з ЄРДР зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочину внесено 13.03.2015 року на підставі заяви потерпілого з правовою кваліфікацією дій за ч.1 ст.286 КК України;
- рапорт уповноваженої особи Коростенського ВП зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №1269 від 13.03.2015 року зі змісту якого слідує, що від лікаря травмпункту Коростенського ТМО надійшло повідомлення про надання медичної допомоги гр. ОСОБА_4 ;
- протокол огляду місця події з план-схемою та фото таблицями до нього від 12.03.2015 року, яким зафіксовано місце даної дорожньо-транспортної пригоди, виявлено та зафіксовані пошкодження автомобіля потерпілого та вилучено даний автомобіль на майданчик тимчасового утримання;
- висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, згідно якого ОСОБА_6 тверезий;
- довідка травмпункту Коростенської ЦМЛ від 13.03.2015 року про те, що ОСОБА_4 надавалась медична допомога та встановлено діагноз: струс головного мозку, переломи обох кісток лівої гомілки, забійна рана правого колінного суглобу, забій лівого плечового суглобу, больовий шок 2 ступеня;
- протоколи огляду транспортного засобу ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_3 та «Шевролет Лачетті» д/н НОМЕР_1 з фото таблицею до них від 13.03.2015 року, згідно яких оглянуто вказані автомобілі та встановлено зовнішні пошкодження та вилучено їх до майданчику тимчасового утримання;
- постановою про визнання речовими доказами та здачу їх на зберігання;
- висновки експертів за результатами проведених у справі експертиз технічного стану транспортного засобу та механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що транспортний засіб, яким керував обвинувачений ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди був у технічно справному стані, безпосередньою причиною даної пригоди стало порушення обвинуваченим пунктів 12.3,13.1 Правил дорожнього руху України, в дорожній обстановці дорожньо-транспортної пригоди він мав діяти відповідно до пунктів 12.3,13.1 ПДР України.
При цьому, ОСОБА_16 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , шляхом своєчасного застосування термінового гальмування із повною зупинкою автомобіля до місця наїзду на пішохода, з моменту виникнення небезпеки для руху. Такі висновки містять додаткові експертизи за №3/145/15 від 22.02.2016 року та №749/16-25 від 06.01.2017 року.
Висновок експерта додаткової судово-автотехнічної експертизи за №483/17-25 від 26.07.2017 року містить висновки про те, що причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, слід вважати, технічно необґрунтовані дії водія ОСОБА_6 , які суперечили вимогам пунктів 13.1,13.3 та 19.3 (19.3 при умові засліплення водія ОСОБА_6 ) Правил дорожнього руху України;
- висновок судово-медичної експертизи №362 від 21.08.2015 року згідно якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому обох кісток середньої треті лівої гомілки зі зміщенням; перелому великого горба лівого плеча без зміщення; при наявності струсу головного мозку; забійної рани правого колінного суглобу; множинних поверхневих саден тулуба і обох гомілок.
Дані ушкодження утворились внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини рухомого автомобіля, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я;
- протокол слідчого експерименту проведеного за участю потерпілого ОСОБА_4 в ході якого останній розповів про обставини за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, з фото таблицею до нього;
Зауважень щодо належності та допустимості представлених стороною обвинувачення доказів від сторони захисту не надійшло.
Такий письмовий доказ, як протокол проведення слідчого експерименту від 11.12.2015 року та 21.07.2016 року судом, відповідно до ст.87 ч.3 п.1 КПК України, визнається недопустимим, оскільки в ході проведення слідчого експерименту показання ОСОБА_6 були отримані, як від свідка, який в подальшому був визнаний підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.
Досліджені в ході судового слідства всі докази об`єктивно поєднуються між собою і підтверджують винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, перша судимість, позитивна характеристика та часткове добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Як особа ОСОБА_6 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціалазовних обліках не перебуває, раніше не судимий.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу винного, його відношення до вчиненого (визнання вини в повному обсязі), добровільне часткове відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого щодо покарання, що обвинувачений працює, раніше не судимий, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_6 покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин у виді штрафу, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.
Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не призначається виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оскільки враховується характер та мотив дій обвинуваченого, а саме те, що його дії носили необережний характер, на момент вчинення ДТП він був тверезий, працює водієм, тому суд приходить до висновку про недоцільність призначення даного покарання.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_4 про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди закрити у зв`язку зі смертю цивільного позивача ОСОБА_4 , оскільки правонаступники із заявою про підтримання позову не звертались (спадкова справа не заводилась).
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 4876 гривень 48 копійок за проведення експертиз.
Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди закрити у зв`язку зі смертю цивільного позивача.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 повернути за належністю; автомобіль марки «Шевролет Лачетті» д/н НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1