Справа № 357/3263/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003495 від 18.11.2019 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

18.11.2019 р. близько 09 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «FORD Sierra» державний номерний знак НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Грибоєдова напроти приміщення №10-а в напрямку до вул. Героїв Крут в м. Біла Церква Київської обл., порушив вимоги Правил дорожнього руху України: п.2.3(б) де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.4.16(а) - пішохід має право: на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора; п.18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п.18.4 - якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, не обрав безпечну швидкість, не своєчасно застосував екстрене гальмування та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «FORD Sierra» під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді перелому кісток тазу. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, можливо в строк указаних в постанові.

Дані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення перелому необхідний тривалий строк - більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 вимог п.2.3(6), п.4.16(а), 18.1, та 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив обставини скоєння злочину та вказав, що дійсно, 18.11.2019 р. близько 09 год., керуючи автомобілем марки «FORD Sierra» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Грибоєдова напроти приміщення №10-а в напрямку до вул. Героїв Крут в м. Біла Церква, відволікся на пасажира, який перебував разом з ним в салоні автомобіля та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого вона отримала зазначені у обвинувачені тілесні ушкодження.

У скоєному чистосердечно розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти прав керування автомобілем. Зазначив при цьому, що потерпілій збитки не відшкодовані, оскільки він на даний час не працює і перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Потерпіла ОСОБА_4 вказала суду, що збитки обвинуваченим дійсно їй не відшкодовано і вона має намір звертатися до суду з позовом про їх відшкодування в цивільно-правовому порядку. Обвинувачений тривалий час обіцяв їй розрахуватися, однак це були лише обіцянки.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази, зібрані під час досудового розслідування і, після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор та потерпіла ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, їх наслідки, думку прокурора стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують особу останнього, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Ті обставини, що ОСОБА_5 чистосердечно розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню доньку суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням всіх наведених вище обставин та даних про особу ОСОБА_5 , думку прокурора та потерпілої щодо покарання для обвинуваченого, суд уважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винуватим, у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та поклавши певні обов`язки.

Суд уважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази у провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні за проведення інженерно-технічної експертизи №12-1/2926 від 23.12.2019 р. в сумі 1256,08 грн. - підлягають відшкодуванню з ОСОБА_5 на користь держави в повному обсязі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 2(двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2(два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1256(одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1