Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/221/19
Провадження №: 1-кп/332/29/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, не заміжня, офіційно не працевлаштована, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 , інвалід ІІІ групи, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03 січня 2019 року, приблизно о 10 годині 00 хвилині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні палати № 4 КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перспективна, буд. 2, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно викрала мобільний телефон марки «LeTV LeEco Le S3 х626» в корпусі золотистого кольору, вартість якого згідно висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 10-23 від 14.01.2019 складає 2300 гривень, який сховала під особистий одяг, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не виконала всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від її волі, так як була помічена потерпілою ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині визнала у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснила, що 03.01.2019, знаходячись на лікуванні в приміщенні палати № 4 КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» вона намагалась викрасти мобільний телефон у потерпілої ОСОБА_6 , але потерпіла помітила пропажу, і ОСОБА_5 одразу видала вкрадений телефон. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченої та дослідження матеріалів, які її характеризують, а також висновку експерта, та документів про визнання речовими доказами.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує її дії за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, що визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, не працює за станом здоров`я, є інвалідом ІІІ групи, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, тому можливо призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Під час досудового розслідування проведена судово-товарознавча експертиза, витрати на проведення якої складають 286 грн. Витрати по проведенню вищезазначеної експертизи, яка була проведена спеціалізованою державною установою, відповідно до ч.2 ст.122 КПК України віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді ОДНОГО року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену від відбування покарання звільнити, якщо вона протягом ОДНОГО року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у обвинуваченої наразі відсутній.

Речові докази: мобільний телефон марки «LeTV LeEco Le S3 х626» в корпусі золотистого кольору, який переданий на потерпілій ОСОБА_6 залишити в користування потерпілій ОСОБА_6 .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1