ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/152/20 Справа № 187/1436/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 24 травня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має вищу освіту, незаміжня, офіційно не працевлаштована, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені вироком суду першої інстанції.

За вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. в дохід держави.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за наступних обставин.
04 жовтня 2017 року ОСОБА_7 звернулася із заявою до Петриківського районного центру зайнятості (правонаступником є Кам`янський міський центр зайнятості) щодо вирішення питання про її працевлаштування та надання статусу безробітної.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та наказу Петриківського районного центру зайнятості № НТ 171004 від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_7 надано статус безробітного.

Згідно з наказом Петриківського районного центру зайнятості № НТ 171011 від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_7 призначено допомогу по безробіттю, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 за № 307, та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 23 березня 2016 року.

Особисті дані, надані ОСОБА_7 до Петриківського районного центру зайнятості, фахівцями зазначеної установи внесено до персональної справи безробітного за №00001.

04 жовтня 2017 року під час реєстрації у Петриківському районному центрі зайнятості, розташованому за адресою: пр. Петра Калнишевського, 69 А, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_7 під особистий підпис ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, крім цього згідно додатку № 1 до персональної картки ОСОБА_7 , спеціалістами центру зайнятості їй надано роз`яснення з питань чинного законодавства та текстуально роз`яснені положення Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності. Перелік категорій громадян, які відповідно до законодавства мають право на отримання статусу безробітного та грошової допомоги по безробіттю, фахівцями Петриківського районного центру зайнятості текстуально роз`яснені ОСОБА_9 .

При заповненні бланку заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 04 жовтня 2017 року, відповідно до вимог Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття», на підставі якої ОСОБА_7 поставлено на облік до Петриківського районного центру зайнятості, надано статус безробітної та нараховано допомогу по безробіттю, ОСОБА_7 крім іншого зазначено, що через відсутність роботи вона не має заробітку, або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також те, що вона не навчається на денній формі навчання. Також, в цій заяві ОСОБА_9 зазначено, що у випадку свого працевлаштування вона зобов`язується повідомити спеціалістів Петриківського районного центру зайнятості, а також те, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття».

Крім того, 04 жовтня 2017 року, а у подальшому 11 жовтня 2017 року, 09 листопада 2017 року та 21 листопада 2017 року під час відвідування Петриківського районного центру зайнятості ОСОБА_7 попереджалась під особистий підпис у відповідному бланку попереджень про особисту відповідальність у разі приховування факту працевлаштування, надання послуг за цивільно - правовими договорами, зайняття іншим видом діяльності, відкриття підприємницької діяльності, тощо у період перебування на обліку, що впливає на статус безробіття і виплату матеріального забезпечення по безробіттю.

27 квітня 2018 року Дніпровським міським центром зайнятості здійснено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Законом України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття», про що складено акт № 55, в якому зафіксовано, що ОСОБА_7 під час перебування на обліку в центрі зайнятості та виплати допомоги по безробіттю виконувала роботи за цивільно - правовим договором у фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , а саме в період з 12 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2017 року за договором № 70 від 12.10.2017 та в період з 05 листопада 2017 року по 10 листопада 2017 року за договором № 87 від 05.11.2017, за що отримувала відповідну плату.

Таким чином, 12 жовтня 2017 року, більш точний час під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено, у ОСОБА_7 в невстановленому під час досудового розслідування у кримінальному провадженні місці, виник раптовий умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами у вигляді допомоги по безробіттю шляхом обману, а саме неповідомленням Петриківський районний центр зайнятості про отримання доходу у формі плати за виконану нею роботу згідно укладених цивільно -правових договорів.

Так, з 10 листопада 2017 року по 08 грудня 2017 року на поточний рахунок ОСОБА_7 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 305 653, код 19358201 рахунок установи уповноваженого банку НОМЕР_1 , розташованому за адресою: пр. Петра Калнишевського, 12, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, Петриківським районним центром зайнятості перераховано грошові кошти на загальну суму 1017,81 грн., які в подальшому ОСОБА_7 знято у банкоматах та витрачено на власні потреби.

За результатами проведеного розслідування Дніпровським міським центром зайнятості складено акт № 55 від 27.04.2018 року розслідування страхових випадків та обґрунтування виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття».

Таким чином, ОСОБА_7 в період часу з 10 листопада 2017 року по 08 грудня 2017 року, знаходячись у невстановленому під час досудового розслідування у кримінальному провадженні місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, в порушення вимог Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття», в період перебування на обліку в Петриківському районному центрі зайнятості як безробітна та отримання допомоги по безробіттю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою продовження отримання виплат по безробіттю приховала факт виконання робіт за цивільно - правовим договором у фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , а саме в період з 12 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2017 року за договором № 70 від 12 жовтня 2017 року та в період з 05 листопада 2017 року по 10 листопада 2017 року за договором № 87 від 05 листопада 2017 року, за що отримувала відповідну плату, не повідомивши про це спеціалістів Петриківського районного центру зайнятості, шляхом обману умисно заволоділа грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у вигляді допомоги по безробіттю на загальну суму 1017,81 гривень, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. В решті вирок суду залишити без зміни.
Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд при призначенні покарання не врахував вимоги ст. 51 КК України та призначив ОСОБА_7 покарання без зазначення його виду.
Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння за обставин, викладених у вироку, правильність його кваліфікації за ч. 1 ст. 190 КК України у апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_7 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України та роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог ст. 51 КК України до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть застосовуватись такі види покарань: штраф, позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадські роботи, виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, конфіскація майна, арешт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічне позбавлення волі.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги та призначив ОСОБА_7 покарання без зазначення його виду, вказавши при цьому лише його розмір, у зв`язку з чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що полягає у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.
За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування вироку, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ст.ст. 409, 413 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вказаний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок відповідно до ст. 420 КПК Українискасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на інші порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4