Справа № 583/504/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" квітня 2020 р.Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу ОСОБА_3 на невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей із заяви про злочин від 10.01.2020 року, бездіяльність керівника слідчого відділу Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області керівника органу досудового розслідування, слідчого визначеного керівником органу досудового розслідування та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною скаргою на невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей із заяви про злочин від 10.01.2020 року, бездіяльність керівника слідчого відділу Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області керівника органу досудового розслідування, слідчого визначеного керівником органу досудового розслідування та зобов`язання вчинити певні дії.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 10.01. 2020 року вона звернулась до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з заявою про злочин, яку зареєстровано в журналі єдиного обліку за №260 від 10.01.2020 року за попередньою кваліфікацією ст. ст. 191, 192, 225 КК України. 03.02.2020 року вона звернулась до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з проханням надати відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення її заяви, але її заява не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, хоча ухвалою слідчого судді зобов`язано внести її заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Керівник слідчого відділу ОСОБА_4 пояснив, що її заява № 260 об`єднана з іншою заявою про злочин та видав їй відповідний витяг, відмовився вносити виправлення. Крім того, її не визнано потерпілою у порушення вимог ст. 55 КПК України та не було вручено пам`ятку потерпілого, не допитано в якості потерпілої та не надано матеріали для ознайомлення та не надано копій матеріалів на клопотання від 03.02.2020 року.
Просить скасувати рішення (розпорядження) керівника слідчого відділу ОСОБА_4 щодо невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей за її заявою про злочин №260 та припинити дію щодо внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань і у витяг відомостей на власний розсуд, яких не містить заява заявникапотерпілого; визнати витяг таким, зміст якого не відповідає заяві про злочин ЄО № 260 від 10.01.2020 року та зобов`язати внести відомості за її заявою про злочин в Єдиний реєстр досудових розслідувань, сформувати і видати їй належний витяг у відповідності до КПК України та положення про Єдиний державний реєстр; визнати її потерпілою у відповідності до ст. 55 КПК України та зобов`язати керівника слідчого відділу вручити їй пам`ятку потерпілого та допитати її, як потерпілу в даному провадженні №260; зобов`язати керівника слідчого відділу Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення у повній відповідності до тих, що наведені у її заяві від 10.01.2020 року №260 та розпочати досудове розслідування викладених фактів; визнати протиправними дії та бездіяльність керівника слідчого відділу щодо невиконання ухвали слідчого судді та невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за її заявою про злочин №260 всупереч ст.19 Конституції України та ст. 214 КПК України.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена, про що в справі мається довідка про вручення SMS-повідомлення, тому за таких обставин у відповідності до положень ст. 136 КПК України суд вважає, що ОСОБА_3 належним чином повідомлена про розгляд скарги, будь-яких заяв від неї не надійшло.
У відповідності до ч. 2 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявика у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність особи, яка подала скаргу.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ст.306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

На підставі ст.107 КПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2020 року зобов`язано уповноважену особу Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 10.01.2020 року, які зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події за №259 та 260 від 10.01.2020 року.

Частинами 1, 2 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено, в тому числі і не здійснення слідчим, прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Суд вважає, оскільки ст. 55 КПК України передбачає, що права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а матеріали провадження містять дані, що 10.01.2020 року ОСОБА_3 подано до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка згідно талонів-повідомлення єдиного обліку № 260 була прийнята в цей же день, а ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2020 року зобов`язано внести відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання вручити пам`ятку про права потерпілого, суд вважає, правомірними і скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог скарги про визнання ОСОБА_3 потерпілою та допит її в якості потерпілої слідчий суддя зазначає слідуюче.

КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, оскільки слідчий суддя не уповноважений, не наділений правом визнавати будь-яку особу потерпілим, на відміну від слідчого, прокурора та суду, так як ОСОБА_3 не надала слідчому судді копію постанови про відмову у визнанні її потерпілою, що не дає змоги слідчому судді перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, відтак прихожу до висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо визнання її потерпілою та допит її в якості потерпілої слід відмовити.
Щодо вимог ОСОБА_3 про невнесення її заяви від 10.01.2020 року №260 до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчий суддя зазначає слідуюче.

Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України.

Частиною 5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність.

Такі ж положення передбачено і в розділі 2 ч.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року.

За таких обставин, так як ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2020 року зобов`язано уповноважену особу внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 10.01.2020 року №260, відомості внесено, то в задоволенні скарги в цій частині, необхідно відмовити.
З огляду на викладене, доводи ОСОБА_3 щодо її незгоди з правовою кваліфікацією, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки вони є передчасними, так як виходячи з аналізу вищевказаних норм відомості вносяться за попередньою правовою кваліфікацією.
У своїй скарзі ОСОБА_3 не погоджується з формулюванням щодо короткого викладення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак положеннями чинного кримінального процесуального закону не передбачене оскарження дій слідчого щодо змісту відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі відомості вносяться відповідальною особою у відповідності до положень закону, як зазначено судом вище.
Ст. 303 ч. 1 КПК України передбачає рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
За таких обставин в іншій частині скарга щодо припинення дії щодо внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань і у витяг відомостей на власний розсуд, яких не містить заява заявникапотерпілого; визнання витягу таким, зміст якого не відповідає заяві про злочин ЄО № 260 від 10.01.2020 року, сформувати і видати їй належний витяг у відповідності до КПК України та положення про Єдиний державний реєстр; зобов`язання керівника слідчого відділу Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, у повній відповідності до тих, що наведені у її заяві від 10.01.2020 року №260 та розпочати досудове розслідування викладених фактів; визнати протиправними дії та бездіяльність керівника слідчого відділу щодо невиконання ухвали слідчого судді та невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за її заявою про злочин №260, задоволенню не підлягає, так як ст.303 КПК України містить чіткий перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
З огляду на викладене, слідчий суддя зазначає, що в іншій частині скарги відповідно до вимог ст. ст. 303 -307 КПК України не передбачено вирішення зазначених питань даної скарги у такий спосіб, про який вказує ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області відповідно до ст. 55 КПК України вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілої за її заявою від 10.01.2020 року, яку зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №260 від 10.01.2020 року.

В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1