Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/479/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2020 року, якою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 30.06.2020 року, з можливістю внесення раніше визначеної застави.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник-адвокат ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.
У межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки судове провадження наразі не завершене.
Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати.
Враховано судом першої інстанції, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості та умисного тяжкого злочину, з корисливих мотивів, за які у тому числі передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційних заробітків, не одружений, є наркозалежною особою.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить частково скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2020 року та ухвалити нову, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання.
Вважає клопотання прокурора необґрунтованим. Ризики пов`язуються з досудовим розслідуванням та не відповідають стадії судового розгляду, ризики не обґрунтовуються доказами.
Слідчим суддею не зазначено в постановленій ухвалі, про наявність посвідчення обвинуваченого про отримання кваліфікації майстра спорту з боксу, чисельні нагороди, посвідчення про отримання статусу командира-розвідника під час відбування воєнної служби, ордена та свідоцтва про участь у бойових діях під час АТО, обвинувачений нагороджувався Президентом за бойові заслуги перед Україною.
Зміна запобіжного заходу на домашній арешт, на думку сторони захисту, є співмірним та достатнім у даному кримінальному провадженні, що дозволить захисту самостійно звернутись до медичного закладу для з`ясування порядку медичної реабілітації, що передбачено ч.4 ст. 309 КК України.
Обвинувачений має сталий соціальний зв`язок, бать інваліда І групи на візку та пенсійного віку матір, за якими доглядав та утримував під час участі в АТО, має малолітню дитину. Має наміри повернутись до служби за контрактом в АТО.
Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 в умовах СІЗО мав контакт з особою, у якої підтверджено хворобу COVID-19, що для обвинуваченого становить загрозу за станом здоров`я, як наркозалежної особи з підтвердженим діагнозом гепатит С та ослабленим імунітетом. Обвинувачений має постійний збільшений тиск та температуру 37,3 С, як симптоматику внаслідок добровільної відмови від методонової програми.
Заслухавши доповідача, в дебатах захисника-адвоката ОСОБА_9 , який просив подану апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,
Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
У справі триває судове провадження, провадяться судові засідання.
При цьому, слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Зокрема, обвинуваченому пред`явлено вчинення умисного злочину середньої тяжкості та умисного тяжкого злочину.
Таким чином, обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, про який просить захисник в своїй апеляційній скарзі, на думку суду, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному підозрюваному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не було встановлено. Жодних доказів цих обставин стороною захисту суду не надано.
На даний час продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання.
Суд першої інстанції у своїй ухвалі дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та умисного тяжкого злочину, за які передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків. До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене, а тому доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності прокурором в клопотанні про продовження строків тримання під вартою ризиків передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що під поняттям "ризики" розуміється ступінь потенційної можливості вчинення дій передбачених ст. 177 КПК України та прокурор довів наявність ризиків, так як потерпілі та свідки не допитані судом, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді та запобігання встановленим судом ризикам.
Наразі матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, а отже і відсутності підстав продовження строку дії запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані ризики не зменшились та не перестали існувати.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги захисника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2020 року, якою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів з можливістю внесення раніше визначеної застави без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4