Справа № 404/1107/20
Номер провадження 1-кс/404/446/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ГУНП в Кіровоградській області про привід для допиту підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню 0009062, з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року слідчий звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням погодженим з прокурором, про привід ОСОБА_4 .

Заявлене клопотання мотивує необхідністю допиту підозрюваного з обставин пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

Необхідність примусового приводу пояснює неявками підозрюваного за викликами на допит по вказаному кримінальному провадженню. Доказом відправлення судового повідомлення про виклик підозрюваного, є корінці повісток, квитанції про відправлення поштовим повідомленням повісток про виклик підозрюваного для допиту.

Згідно частин 1 та 8 статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що у кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлялось про виклик в якості підозрюваного на 10 та 11 лютого 2020 року. Ухвалою слідчого судді від 19.02.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_5 про привід підозрюваного з підстав визначених в ухвалі, проте в судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 безсумнівно стверджує, що після 19.02.2020 року ОСОБА_4 не було відправлено жодного повідомлення про виклик на допит в якості підозрюваного, оскільки не має такої можливості, так як підозрюваний навмисно ігнорує офіційний виклик.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК України, слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Згідно з ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Якщо підозрюваний був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до підозрюваного може бути застосовано привід. ( ч. 2 ст. 139 КПК України)

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий не перевірив поважних підстав неявки на допит та неповідомлення підозрюваним про причини неявки підозрюваного для проведення його допиту.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України, слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Зміст поданого клопотання, усне обґрунтування слідчого під час розгляду клопотання про привід, а також відомості поданих додатків не містять доказів того, що підозрюваний з неповажних причин не з`явився для його допиту.

Обов`язок дослідження ознаки поважність/неповажності неявки покладається на особу, яка звернулась з клопотанням про здійснення примусового приводу. Відсутність доказів поважності неявки на допит, є істотним недоліком, який унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді примусового приводу підозрюваного для допиту.

Зазначений процесуальний недолік не перешкоджає повторному зверненню з тотожним клопотанням після його усунення.

Керуючись ст. 139-142 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні поданого слідчим СВ Кропивницького ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 клопотання, про привід підозрюваного ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала не оскаржується в апеляційному порядку. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. ( ч. 3 ст. 309 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1