СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3441/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу прокурори Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
06.07.2020 року до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: на: 2/3 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , та на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , які на праві приватної власності зареєстровані за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на автомобіль «Nissan Juke» д.н.з. НОМЕР_1 2012 року випуску VIN: НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи дане клопотання, зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці у ОСОБА_6 виник умисел на створення стійкої злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме незаконного заволодіння квартирами померлих та соціально беззахисних осіб, шляхом обману чи зловживання довірою, виготовляючи чи вносячи недостовірні відомості до офіційних документів щодо об`єктів нерухомого майна, відомості про яке не внесені до реєстру нерухомого майна.

ОСОБА_6 з метою ефективного функціонування злочинної організації визначила для себе функцію керівника, та планувала координувати діяльність всіх залучених учасників злочинної організації

При цьому учасники вказаної злочинної організації діяли на території Київської області та міста Києва, згідно заздалегідь розробленого для досягнення злочинної мети організатором ОСОБА_6 такого стійкого злочинного об`єднання та відомого всім іншим його учасникам єдиного загального плану вчинення злочинів.
Вказану діяльність ОСОБА_6 планувала проводити систематично, протягом тривалого терміну, а отримані прибутки використовувати для власних потреб та функціонування злочинної організації.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 розуміючи неспроможність самостійно вчиняти злочини, з метою власного незаконного збагачення вирішила створити злочинну організацію, та протягом жовтня 2018 року до її складу залучила наступних осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яким довела розроблений нею план злочинних дій, на створення стійкої злочинної організації для систематичного вчинення злочинів, та отримала згоду останніх на їх участь у такій діяльності, так як останні кожен та в цілому могли доводити злочини до кінця, з метою матеріального збагачення кожного члена злочинної організації. На виконання злочинного плану ОСОБА_6 відвела їм ролі, які б під її керівництвом організували та забезпечували діяльність по вчиненню злочинів, та були об`єднанні єдиним злочинним умислом, спрямованим на забезпечення функціонування злочинної організації та отримання доходу від її діяльності.
При цьому, ОСОБА_6 роз`яснила кожному учаснику злочинної організації відведену йому роль та обсяг необхідних для виконання функцій, у тому числі за предметними ознаками.
Учасники вказаної злочинної організації були об`єднані спільним злочинним умислом та діяли відповідно до планів і завдань, визначених її керівником.
Крім, цього у разі необхідності, ОСОБА_6 могла змінювати учасників та їх ролі, обсяг необхідних для виконання функцій.
Тим самим, ОСОБА_6 створила та очолила злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів і впродовж 2018-2020 років, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, отримавши згоду від зазначених учасників злочинної організації як на участь у злочинній організації, так і на участь у вчиненні даною організацією тяжких та особливо тяжких злочинів, здійснювала керівництво злочинною організацію для реалізації її планів та отримання доходу від злочинів, вчинюваних такою організацією, наступним чином:
-організувала стійке об`єднання для вчинення злочинів, які полягали у незаконному заволодінні об`єктами нерухомого майна на території м. Києва та Київської області шляхом обману чи зловживання довірою громадян та власників об`єктів нерухомого майна, попередній розподіл між учасниками злочинної організації ролей, наявність організатора, прикриття своєї діяльності;

-залучила до злочинної організації осіб, які надавали інформацію стосовно квартир померлих спадкоємці яких не вступили у спадок, соціально незахищених осіб, та покинутих квартир, відомості про які, не внесені до реєстру нерухомого майна;

-залучила до злочинної організації свого співмешканця, ОСОБА_7 , який виконував її вказівки, забезпечував безперешкодний доступ до об`єктів нерухомості шляхом злому дверних замків та їх заміни, виконував роль ріелтора, близького родича власників нерухомого майна, та інші дії, в яких виникала необхідність під час незаконного заволодіння об`єктами нерухомого майна шляхом шахрайства, виготовляв та вносив до офіційних та правовстановлюючих документів неправдиві відомості, та в подальшому використовував вказані документи з метою незаконного заволодіння об`єктами нерухомості.

-залучила до злочинної організації осіб, які виготовляли та вносили до офіційних документів неправдиві відомості, до правовстановлюючих документів та документів, якими ідентифіковували особу власника квартир;

-залучила до злочинної організації осіб, які безпосередньо контролювали підставних осіб, що виступали в якості власників квартир по підробленим чи власним документам;

-залучила до злочинної організації осіб, які проводили ремонті та косметичні роботи в квартирах, якими злочинна організація у подальшому незаконно заволодівала;

-залучила до злочинної організації осіб, які реалізовували об`єкти нерухомого майна;

-залучила до злочинної організації осіб, які викрадали реальних власників об`єктів нерухомого майна, з метою подальшого безперешкодного доступу до квартир та їх реалізації;

-залучила ріелторів, та осіб які здійснювали пошук покупців на об`єкти нерухомо майна.

-залучила осіб, які виступали в ролі «підставних» власників майна, та були присутні у нотаріусів під час укладання угод купівлі-продажу об`єктів нерухомості

Відповідно до розроблених ОСОБА_6 правил функціонування злочинної організації, кошти, які були здобуті незаконним шляхом, розподілялися нею між учасниками злочинної організації, а також частина цих коштів відкладалася окремо для вирішення потреб злочинної організації, а саме: для проведення ремонтних робіт в квартирах, які в подальшому незаконно відчужувались, придбання спеціальних печаток, бланків, які використовувались для укладання договорів купівлі-продажу нерухомого майна, забезпечення функціонування транспортних засобів, засобів зв`язку, тощо.
Для вчинення злочинів, що представляють значну соціальну небезпеку, членами злочинної організації, заздалегідь було розроблено план з розподілом ролей, згідно якого встановлено предмети злочинного посягання, а саме наступні квартири: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 по АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 по АДРЕСА_7 що в АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , що знаходяться в м. Біла Церква.

Вказану діяльність учасники організованої злочинної організації проводили поетапно, відповідного до розробленого ОСОБА_6 плану, при цьому всі їх дії були скеровані на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння квартирами померлих та соціально беззахисних осіб, шляхом обману чи зловживання довірою, виготовляючи чи вносячи недостовірні відомості до офіційних документів щодо об`єктів нерухомого майна, відомості про яке не внесені до реєстру нерухомого майна. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник організованої групи мав виконати свою роль, шляхом вчинення певних дій, а саме:

Так, злочинна організація у вказаному складі являла собою організоване стійке ієрархічне об`єднання, створене для цілеспрямованої, систематичної злочинної діяльності у вчинені тяжких та особливо тяжких майнових злочинів.
Одночасно з цим, без активної умисної участі кожного учасника вказаної групи, визначеної ОСОБА_6 , не було можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.

У діяльності злочинної організації, яку створила ОСОБА_6 , спрямованої на досягнення єдиного злочинного результату, брали участь всі члени, об`єднані загальним планом з розподілом функцій і ролей кожного із її учасників. Дана протиправна діяльність вчинялася навмисно, мала корисливу спрямованість, була розрахована членами злочинної організації на невизначений період, з метою постійного одержання доходів, які були для членів об`єднання основним джерелом існування, і була припинена лише в результаті її викриття правоохоронними органами.
Крім цього, згідно розробленого організатором злочинної організації ОСОБА_6 та схваленого усіма членами плану ОСОБА_16 , повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці дізнався про те, що власник квартири за адресою: АДРЕСА_10 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_16 діючи як пособник у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, згідно розробленого ОСОБА_6 та схваленого усіма членами злочинної організації плану у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи правовстановлюючі документи на вказану квартиру.
В подальшому ОСОБА_16 , діючи згідно раніше розробленого та узгодженого усіма учасниками злочинної організації плану передав правовстановлюючі документи на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_10 , власником якої являється ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які в свою чергу діючи згідно вказаного плану, передали вказані документи, а також грошові кошти на виготовлення інших необхідних документів для укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 діючи згідно розробленого організатором злочинної організації ОСОБА_6 та схваленого усіма членами плану підшукали та залучили ОСОБА_15 , який за грошову винагороду погодився виступити власником вищевказаної квартири під час укладання договору купівлі продажу та погодився «підставним» власником та використати заздалегідь підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_17 та продати від його імені вказане нерухоме майно.

Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 діючи згідно розробленого плану, з метою встановлення контролю над квартирою та отримання безперешкодного доступу до неї змінили замки на вхідних дверях вказаної квартири та здійснили прибирання з метою подальших оглядів потенційними покупцями, в результаті чого учасники злочинної організації заволоділи вищевказаним нерухомим майном.

Відповідно до розробленого плану та узгодженого з усіма учасниками злочинної організації, ОСОБА_6 залучила для пошуку покупців вказаної квартири ріелтора, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .

Протягом лютого 2019 року ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 організовувала огляди квартири, що за адресою: АДРЕСА_10 , під час яких ОСОБА_6 вводячи покупців в оману представлялась родичкою власника квартири.

29 березня 2019 року, ОСОБА_15 , використовуючи підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_17 , вдаючи із себе власника квартири, що за адресою: АДРЕСА_10 , діючи згідно попередньо розробленого організатором злочинної організації плану, будучи обізнаним щодо злочинних намірів злочинної організації, та під контролем ОСОБА_5 прибули до офісу приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_20 , що розташований за адресою: АДРЕСА_11 , з метою відчуження вищевказаного нерухомого майна на користь покупця ОСОБА_21 , де на той час перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

Перебуваючи у офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_20 , що розташований за адресою: АДРЕСА_11 ОСОБА_15 , діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_6 яка представилась родичкою ОСОБА_15 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному ролі, вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_12 , перед підписанням договору купівлі-продажу квартири вказаного нерухомого майна, пред`явив приватному нотаріусу Білоцерківського міського округу ОСОБА_20 та покупцю ОСОБА_21 заздалегідь підготовлені документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру, серед яких були: свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_13 від 30.12.2008 розпорядження органу про приватизацію вказаної квартири, інформаційну довідку з КП Київської міської ради «КМБТІ» № 10984 від 20.03.2019, технічний паспорт на вказану квартиру, план квартири, довідку щодо місця реєстрації ОСОБА_17 , № 11-8317 від 29.03.2019, витяг з реєстру територіальних громад м. Києва № 38225566 від 29.03.2019, висновок про вартість майна від 14.03.2019, паспорт ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 та копію картки платника податків на ОСОБА_17 за № .

В подальшому, 29 березня 2019 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що не є власником вищевказаної квартири, розуміючи, що фактично правочин є фіктивним, діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_6 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному ролі, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_20 , підписали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_15 , за грошові кошти в сумі 556360,00 гривень відчужив, а ОСОБА_21 набув право власності на квартиру АДРЕСА_12 , та який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського округу ОСОБА_20 , яка не була обізнана стосовно злочинної діяльності вказаної групи осіб, а відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 заволоділи вищевказаним нерухомим майном, завдавши територіальній громаді міста Києва матеріальної шкоди на суму 556360,00 гривень, відповідно до ринкової вартості квартири станом на 29.03.2019, тобто в великих розмірах.

Згідно до відповіді на запит від КП Київської міської ради «Київське міське БТІ» № 062/14-305 (и-2020) від 11.01.2020 встановлено, що власником вказаної квартири є ОСОБА_17 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2008 № 2654 видане Святошинською районною радою у місті Києві.

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_22 .

Відповідно до відомостей отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, за ОСОБА_5 на праві приватної власності зареєстрованы наступі об`єкти нерухомого майна, а саме:

-2/3 квартири, за адресою: АДРЕСА_1

-квартира, за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього, згідно реєстраційної картки транспортного засобу у власності ОСОБА_5 перебуває автомобіль «Nissan Juke» д.н.з. НОМЕР_1 2012 року випуску, VIN НОМЕР_2 .

Окрім того просив розглянути клопотання за відсутності власника майна в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України

На підставі наведеного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засіданні слідчий та/або прокурор не з`явились, слідчий направив до суду клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна до суду не викликався в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, та можливої конфіскації та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є об`єктом кримінального правопорушення та з метою попередження пошкодження майна або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на майно шляхом накладення заборони на його відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування,яке є співрозмірним обмеженням права власності, яке відповідає завданням кримінального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу прокурори Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- на 2/3 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності зареєстровано за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- автомобіль «Nissan Juke» д.н.з. НОМЕР_1 2012 року випуску VIN: НОМЕР_2 ,

шляхом накладення заборони на його відчуження та розпорядження без позбавлення права користування.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1