Справа № 307/755/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/201/20 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23. 03. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП України в Закарпатській області та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк до 21. 05. 2020 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді вчителя інформатики Нижньоапшанської ЗОШ I - IIIступенів, депутата Солотвинської селищної ради VII скликання, одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_6 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 22 по 06 год., без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУ НП у Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 11. 03. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.03. 2020 близько 08 год. 35 хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, знаючи, що в сусідньому будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , який являється дідом його дружини, немає нікого вдома та володівши інформацією про схованку, де знаходяться ключі від будинку, попрямував туди, відімкнув вхідні двері, незаконно та таємно проник всередину приміщення даного будинку, де із спальної кімнати, а саме, в ліжку під матрацом, викрав грошові кошти в сумі 10 100 доларів США, що відповідно

-2-

до офіційного курсу НБУ станом на 11.03. 2020 (100 доларів США становить 2531, 35 грн.), становить 255 666, 35 грн., та 11 920 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11. 03. 2020 (100 євро становить 2879,16 грн.) становить 343 195, 87 грн., які зберігалися у двох скляних банках, після чого, заволодівши вищевказаними грошовими коштами, вийшов з будинку та покинув місце пригоди, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди у великих розмірах, на загальну суму 598 862,22 грн., яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
21.03. 2020 ОСОБА_6 вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Діяння ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185КК України.
Клопотання обґрунтоване метою запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки потерпілий і свідки є близькі родичі підозрюваного. Тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дають підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення Крім того, слідчий суддя також вказав на те, що наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно пливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, є припущенням органу досудового розслідування, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані. За таких обставин один лише характер діяння у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може вважатися достатньою підставою для взяття його під варту. При цьому, слідчий суддя вказав, що існують певні рівні ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а відтак наявні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор Тячівської місцевої прокуратури просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23. 03. 2020, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вважає дане судове рішення незаконним. Щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі у період з 06 по 22 год.

-3-

зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка з метою зміни ними показів на свою користь (враховуючи відсутність покладених ухвалою суду обов`язків утримуватися від спілкування з останніми, тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється). У зв`язку з наведеним, домашній арешт у нічну пору доби, не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки. При розгляді клопотання та обранні ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя, не оцінив в сукупності вищевказані обставини, та відповідно не надав їм належної оцінки. Внаслідок чого, має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду прокурор , підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Також, апеляційний суд враховує клопотання прокурора, який просить розглянути апеляційну скаргу у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_6 відповідає в повній мірі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000282 від 11. 03. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 21. 03. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненнівказаного кримінального правопорушення.

Згідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,
-4-

обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК України, ураховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання при обранні запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя при розгляді клопотання також врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні бабцю, з якою разом проживає, працює вчителем, є депутатом селищної ради, а також виключно позитивно характеризується, і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд не задовольнив клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що старший слідчий СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 у клопотанні, прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.

-5-

Дослідивши матеріали судового провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Натомість, обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 свідчать, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваного.

За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.
На підтвердження вказаних висновків, на думку колегії суддів, свідчить і відсутність в матеріалах судового провадження будь-яких даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , яка б перешкоджала досудовому розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні щодо нього.
До того ж слідчий суддя також поклав на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Отже, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати щодо ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу .

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд, урахувавши мету й підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та доказів причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, його тяжкість, конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваного, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та виконанню покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
В контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі, зокрема, наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки потерпілим і свідками є близькі родичі підозрюваного ОСОБА_6 були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, у зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.

-6-

Інші посилання прокурора в апеляційній скарзі, зокрема на те, що домашній арешт у нічну пору доби, не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді і жодними доказами не підтверджений.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не доведено необхідності обмеження права ОСОБА_6 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби без змін.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23. 03. 2020, якою застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22 по 06 год. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: