У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року місто Слов`янськ

Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001501 від 13 червня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.06.2006 року Апеляційним судом Донецької області за ст. 93 п. «е», «і» КК України в редакції 1960 року до позбавлення волі строком на 14 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
До обвинуваченого застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 12.06.2020 року.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На теперішній час заявлені раніше ризики не зменшилися, обвинувачений ОСОБА_6 у разі звільнення з-під варти може переховуватися від органів досудового розслідування та суду тому, що одразу після скоєння ним кримінального правопорушення зник та переховувався від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, через те, що всі вони є його близькими родичами та знайомими, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, оскільки раніше був засуджений за вчинення злочинів, а також окрім зазначених ризиків беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки потребує обстеження та лікування.
Захисник ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.
Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішені питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (довічне позбавлення волі); вік та стан здоров`я (пенсійного віку він досяг, офіційно не працює), відсутність міцних соціальних зв`язків.
На теперішній час є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 буде переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину троти життя та здоров`я людини, за який передбачено покарання у вигляді до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічного ув`язнення.
У кримінальному провадженні не допитані всі свідки, у зв`язку з чим, колегія суддів доходить до висновку про наявність ризику незаконного впливу на свідків або перешкоджанню кримінального провадження іншим чином.
Крім того, колегія суддів враховує особу обвинуваченого, який раніше був засуджений вчинення злочину проти життя та здоров`я людини. Обвинувачений ОСОБА_6 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.
У зв`язку з наведеним, є всі підстави вважати що вищезазначені обставини обґрунтовано викладені прокурором про те, що обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на волі, може ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому колегія суддів враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, але жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на строк 60 днів.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 днів, тобто до 27 липня 2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.
Ухвала може бути оскаржена сторонами до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3