УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2020 Справа №607/5796/20

Провадження №1-кп/607/1158/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000411 від 11 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 03 квітня 2020 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000411 від 11 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України. Своє клопотання обґрунтував тим, що в Реєстрі матеріалів досудового розслідування за №0000411 від 11 лютого 2020 року, не вказано та немає посилання на документ, як на підставу внесення відомостей в ЄРДР; відсутні відомості про повноваження посадових осіб прокуратури та слідства, тобто, відсутні відомості про те визначені особи взагалі працюють в цих органах та наділені відповідними функціями; відсутні відомості про постанови Тернопільського міськрайонного суду №607/21532/19, №607/20965/19, №607/10345/19, ні у обвинувальному акті, ні у Реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься відомостей долучення таких до матеріалів кримінального провадження, не міститься відомостей про сплату/несплату штрафів за цими постановами; не міститься відомостей та висновків про те чи можливо особу притягнути до відповідальності двічі за одне і те ж правопорушення.

Крім цього, в обвинувальному акті міститься мотивація і підстави вважати ОСОБА_5 таким, що вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України з посиланням на вчинення ним правопорушення 07 лютого 2020 року. Проте, відсутні відомості щодо наслідків цього. Так, за подією 07 лютого 2020 pоку, суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_7 розглянуто адміністративну справу №607/2647/20 про що ухвалено постанову 14 лютого 2020 року. Вказана постанова оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, та як результат, таку скасовано і провадження у цій справі закрито на підставі ст. 247 КУпАП.

Також, наведені в обвинувальному акті висновки не містять деталізації, не є конкретними та зрозумілими, і не конкретність обвинувачення вказує на відсутність факту належно сформульованого обвинувачення; фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення викладено неясно, неповно та суперечливо, що призводить до порушення права бути негайно й детально проінформованим про характер і причини висунутого обвинувачення.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , просить повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого. Пояснила, що підстави, з яких сторона захисту просить повернути обвинувальний акт прокурору є предметом судового розгляду, в зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання та призначити судовий розгляд, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000411 від 11 лютого 2020 року відповідає вимогам КПК України.

Представник потерпілої-адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту, щодо повернення обвинувального акту.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000411 від 11 лютого 2020 року, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно із висновком, викладеним у постанові Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, «не наповненість» реєстру матеріалів досудового розслідування за №0000411, зокрема щодо прийняття в ході досудового розслідування процесуальних рішень, не зазначення у такому інших документів, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Суд вважає, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 не наведено такої невідповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000411 від 11 лютого 2020 року, вимогам ст. 291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, такої невідповідності судом не встановлено під час підготовчого судового засідання, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору, у цьому кримінальному провадженні, слід відмовити.

Таким чином, суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що кримінальне провадження №0000411 від 11 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України немає, підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.

З урахуванням думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Крім цього, потерпілою ОСОБА_8 подано до суду клопотання про виклик свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на підтвердження обставин вказаних у цивільному позові.

Представник потерпілої та прокурор в судовому засіданні клопотання про виклик свідків підтримали, та просять його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання не заперечив, обвинувачений заперечив.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку що клопотання потерпілої ОСОБА_8 про виклик свідків до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно ч.8 ст. 290 КПК України, про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів повідомляються цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, після чого ці особи мають право ознайомитися з ними в тій частині, яка стосується цивільного позову, за правилами, викладеними в цій статті.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (ч.12 ст. 290 КПК України).

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи стороною кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, та на яку поширюються вимоги вказаної норми (ч.8 ст. 290 КПК України), зобов`язана повідомити учасників кримінального провадження про відкриття (наявність) таких матеріалів, але як встановлено в судовому засіданні цього зроблено не було, тому на підставі ч. 12 ст. 290 КПК України, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання останньої про виклик свідків.

Разом з тим, таке клопотання може бути заявлено, після усунення зазначених вище недоліків.

Також захисником-адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання про надання додаткового строку на подання відзиву на цивільний позов.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про надання додаткового строку стороні захисту на подання відзиву на цивільний позов не заперечила.

Представник потерпілої в судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання заперечив.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку що клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про надання додаткового строку на подання відзиву на цивільний позов до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Однією із засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, згідно якої, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вказані норми, сторона захисту вправі подавати документи до суду, по суті розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні, на підтвердження своїх вимог чи спростування вимог інших учасників, на будь-якій стадії судового провадження, без обмеження їх у часі (відповідна сторона діє на власний розсуд при відстоюванні власної позиції).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 291, 314, 315-317, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000411 від 11 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000411 від 11 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 12 год. 30 хв. 13 липня 2020 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_8 про виклик свідків відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про надання додаткового строку на подання відзиву на цивільний позов відмовити.

Про час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1