Провадження № 1-кс/761/9478/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна фірми «Трансмар Маріуш Мацьоха та Партнери Повне товариство» про встановлення у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 року процесуального строку для проведення, закінчення досудового розслідування та повернення власнику речових доказів, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна фірми «Трансмар Маріуш Мацьоха та Партнери Повне товариство» про встановлення у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 року процесуального строку для проведення, закінчення досудового розслідування та повернення власнику речових доказів. Клопотання обгрунтовано тим, що вказане кримінальне провадження розслідується Центральним апаратом Державного бюро розслідувань та у цьому провадженні на підставі ухвали суду було проведено обшук транспортного засобу фірми-заявника із його вилученням та наявного у ньому майна. Вже протягом як понад 9 місяців цього майна заявнику не було повернуто, а воно протиправно утримується органом досудового розслідування, хоча у відповідності до вимог ст.100 КПК України має бути повернуто володільцю на відповідальне зберігання. Відтак, заявник просив слідчого суддю встановити процесуальний строк в 1 місяць для завершення досудового розслідуванні і повернення власнику незаконно вилученого майна.

В судовому засіданні адвокат в інтересах товариства-власника вилученого майна клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник органу досудового розслідування до суду не з`явився, хоча орган розслідування повідомлявся про розгляд клопотання належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку присутніх учасників, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Слідчим суддею за наявними копія протоколів обшуків встановлено, що дійсно Центральним апаратом ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 рокуза ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України.

Розглядаючи вказане клопотання сторони захисту слід зазначити наступне.

Так, за умовами статті 64 Конституції України визначено заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Звертаючись до слідчого судді із вказаною заявою заявник в інтересах товариства з іноземною реєстрацією зазначив, що станом на день подачі вказаного клопотання до суду і на час його розгляду, по кримінальному провадженні понад 6 місяців не прийнято рішення про закінчення розслідування, підозри певним особам не оголошені, майно не повернуто, що порушує права володільця майна фірми «Трансмар Маріуш Мацьоха та Партнери Повне товариство», саме щодо якого здійснюється вказане провадження і, що обумовлює його право у відповідності до норм чинного КПК України на встановлення такого строку для завершення досудового розслідування і повернення вилученого майна за ухвалою слідчого судді.

Між тим, вказана позицію заявника є помилковою з огляду на наступне.

Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
За вимогами за ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".
Між тим, в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчому судді заявником не було доведено, що будь-якій особі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001865 від 27.08.2019 рокуза ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України, а відтак відсутні підстави для встановлення та відліку строку досудового розслідування для вказаного провадження в цілому із визначенням кінцевого строку його закінчення.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Крім того, за ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У той же час, на підтвердження своїх доводів, викладених у клопотанні, заявником не доведено обставин необхідності встановлення органу досудового розслідування відповідного строку для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні.
Крім того, вказане клопотання подано до Шевченківського районного суду м.Києва з порушенням правил підсудності з огляду на наступне.

Відповідно до п.18 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За умовами ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.
Органами досудового розслідування є слідчі підрозділи органів Національної поліції України, органів служби безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань, підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (ч.1 ст.38 КПК України).
Отже, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст.38 КПК України.
Обгрунтовуючи своє звернення із цим клопотанням в порядку вимог ст..ст.28, 113, 114 КПК України саме до Шевченківського районного суду м.Києва, адвокат ОСОБА_3 в інтересах товариства зазначив знаходження органу досудового розслідування на території Шевченківського району м.Києва.

Між тим, місцем розташування підрозділів органу досудового розслідування Центрального апарату Державного бюро розслідувань згідно Єдиного реєстру підприємств-юридичних осіб визначено за адресою м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (7 поверх), що знаходиться в Печерському районі.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини (п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України).
Оскільки у розпорядження слідчого судді не було надано жодних доказів проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 рокуза ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України органами досудового розслідування, які б знаходились на території Шевченківського району м.Києва, тому в задоволенні такого клопотання сторони захисту слід відмовити та його необхідно подавати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто до Печерського районного суду м. Києва.

У зв`язку з вищевикладеним, дане клопотання у частині звернення до Шевченківського районного суду м. Києва є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 26, 38, 132, 309 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна фірми «Трансмар Маріуш Мацьоха та Партнери Повне товариство» про встановлення у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 року процесуального строку для проведення, закінчення досудового розслідування та повернення власнику речових доказів, - залишити без задоволення.

У відповідності до вимог ст..309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1