Провадження № 1-кп/638/788/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт № 0003266 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Петровське Луганської області, громадянки України, українки, офіційно одружена, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працює в ТМ «Посад» продавцем, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

За ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Так, ОСОБА_4 11.08.2019 о 20:17 годині знаходилася у торговому залі супермаркета «ТРАШ», ТОВ «ТРАШ» код ЄРДПОУ № 40688123, розташованому по пр. Перемоги 64-Б, в м. Харкові, де у неї раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадене чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла правою рукою зі стелажу чотири упаковки риби форель "Премія" об`ємом 180 гр. кожна, вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №18093 від 28.08.2019 складає 499 грн. 96 коп. та поклала вищезазначений товар до свого рюкзака.
Після чого, ОСОБА_4 спрямувала до відділу продажу соків та зупинившись біля вказаного ряду, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не може завадити реалізації її злочинного наміру, шляхом вільного доступу, взяла правою рукою зі стелажу пляшку соку «Садочок», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №18093 від 28.08.2019 складає 16грн. 99коп. та поклала вищезазначену пляшку соку в свій рюкзак.
Далі, рухаючись по торговій залі ОСОБА_4 спрямувала до відділу продажу алкогольних напоїв та, зупинившись біля вказаного ряду, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не може завадити реалізації її злочинного наміру, шляхом вільного доступу, взяла правою рукою зі стелажу дві пляшки пива «Чернігівське», об`ємом 2,35 л. кожна, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №18093 від 28.08.2019 року 79 грн. 98 коп. та поклала вищезазначені пляшки в свій рюкзак. Після чого, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, пройшла лінію касового контролю магазину та направилась до виходу, після чого покинула приміщення супермаркету «ТРАШ», обернувши викрадене майно на свою користь та спричинивши своїми протиправними діями матеріальну шкоду ТОВ «ТРАШ» на суму 596 грн. 93 коп.
Обвинувачена в судовому засіданні винною себе визнала у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаялася. Надала пояснення про те, що визнає всі обставини так, як вони встановлені органом досудового розслідування і доповнити їй нічого.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченої та вивченням даних про її особу.

Суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що вона раніше не судима. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружена, має на утриманні малолітню доньку.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, наслідки для потерпілого, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, яка раніше не судима, одружена, має на утриманні малолітню доньку.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання не встановлені.
Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щиросердне каяття обвинуваченого, допомога слідству та суду у встановленні істини у справі.
Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, суд призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Цивільний позов по справі підлягає задоволенню.
Долю речових доказі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п*ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Траш» матеріальну шкоду в розмірі 1238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) гривень 87 коп.
Стягнути із засудженої судові витрати в сумі 471 грн. 00 коп. за проведення експертизи в дохід держави.
Речові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через районний суд у 30-денний термін з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: