КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1103/2020 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 рокуу кримінальному провадженні № 0001426 від 05.10.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України майора поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у територіальних підрозділах Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_6 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.263 КК України, строком до 07 березня 2020 року.
Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Вимоги мотивує тим, що при розгляді клопотання прокурором не доведено наявності жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, підозра є необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував причетність саме ОСОБА_8 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також стороною обвинувачення не надано жодного документу про наявність стійкого ієрархічного об`єднання в складі п`яти і більше осіб та про причетність ОСОБА_8 до такого об`єднання.
У апеляції захисник ОСОБА_7 , також вказує, що слідчий суддя не врахував наявність у його підзахисного на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, те, що він є головою вірменської громади області, утримує недільну вірменську школу, раніше не судимий, має позитивну характеристику, потребує медичної допомоги, яка в умовах ІТТ належно не надається.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001426 від 05.10.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.263 КК України, відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 21 вересня 2019 року.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001426 від 05.10.2015 року продовжено до дев`яти місяців, тобто до 14 квітня 2020 року.
02 січня 2020 року орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.263 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.263 КК України.
Слідчий суддя аналізуючи в сукупності наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази причетності ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочинних діянь, з урахуванням обставин їх вчинення та його наслідків, ознак суспільного інтересу та даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, дійшов правильного висновку, що ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшилися та існують на теперішній час. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, з чим погоджується колегія суддів. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Доводи апелянта за змістом апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України, оскільки дані, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Посилання захисника ОСОБА_7 на незадовільний стан здоров`я його підзахисного не беруться до уваги колегією суддів, так як наявність захворювань, які б вказували про неможливість утримання підозрюваного під вартою, встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Такі дані у матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до ст. 49 Конституції України, підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи місця тримання.

Доводи сторони захисту про те, що клопотання слідчого не містить посилань на недостатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, слід визнати необґрунтованими, з урахуванням змісту клопотання органу досудового розслідування.
За таких обставин, доводи захисника ОСОБА_7 щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 07 березня 2020 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України майора поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у територіальних підрозділах Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_6 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.263 КК України, строком до 07 березня 2020 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4