Справа № 297/819/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/257/20, за апеляційною скаргою, яку подав підозрюваний ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 квітня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Акбулак, Оренбурзької області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 16 червня 2020 року.
З матеріалів клопотання убачається, що 18 квітня 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, 17 квітня 2019 року приблизно о 10 годині підозрюваний ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яких підбурював до вчинення злочину останній, який у свою чергу мав на меті помститися ОСОБА_12 за спричинення ним 16.04.2019 року в Окремому хуторі, в м. Берегове, тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , знаходячись у громадському місці, біля будинку АДРЕСА_2 , будучи об`єднаними єдиним умислом, з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, тримаючи в руках заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень предмети, серед яких були штикові лопати, дерев`яні палиці, шматки арматури, каміння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою пошкодження майна та спричинення тілесних ушкоджень особам, які перебували на подвір`ї вищевказаного будинку, неодноразово, кидали в них каміння та пошкодили їх майно. Зокрема, ОСОБА_10 тримаючи в руках заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень штикову лопату, та ОСОБА_6 , тримаючи в руках заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яну палицю, нанесли ними декілька ударів ОСОБА_12 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою носа, забійної гематоми м`яких тканин нижньої щелепи, а ОСОБА_11 , тримаючи в руках заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет бейсбольну битку, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вказані дії ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 супроводжувались нецензурною лайкою та закликами до всіх співучасників злочину продовжувати спільну злочинну діяльність, були тривалими у часі, а саме мали місце на протязі 30 хвилин. 17.04.2020 року о 18:00 годині ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, цього ж дня слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , йому повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: - протоколами допиту свідків : ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які були очевидцями хуліганських дій підозрюваного ОСОБА_6 .. Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, який, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, слідчий вважає, що є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою ухилитися від відповідальності чи вчинити інше кримінальне правопорушення з метою приховування факту своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від трьох до семи років, який відноситься до злочинів проти громадського порядку та моральності та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також на те, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, неодруженим, не працюючим. Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи факт того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, якому в результаті його хуліганських дій завдано тілесні ушкодження, та свідків з метою ухилення від відповідальності, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню шляхом затягування проведення окремих слідчих дій, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку з наведеним, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Вважає, що твердження слідчого та слідчого судді про те, що його вина підтверджується показаннями свідків не відповідають матеріалам, які додані до клопотання, а саме: свідки не вказують на вчинення ним хуліганських дій та не ідентифікують його як злочинця, також це і спростовує ризик впливу на свідків та переховування від слідства та суду. Вказує, що всі наведені в клопотанні ризики ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та прокурора, а докази таких ризиків відсутні в клопотанні. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що підозрюваний є не судимий, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого із урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваний повідомлений відповідно до вимог закону; що ОСОБА_6 не подавав заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший день та доставку його на розгляд судового провадження ; що у розгляді апеляційної скарги приймає участь захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду справи за відсутності підозрюваного.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_26 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані стороною кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного у клопотанні злочину. Вказаний висновок підтверджується матеріалами за клопотанням, у тому числі, протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, на підставі яких 17.04.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України злочину, копія якого цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що не всі допитані в ході досудового розслідування свідки вказують на вчинення злочину саме ОСОБА_6 - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновку слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується в клопотанні, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 із метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, якому в результаті хуліганських дій завдано тілесні ушкодження, та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Указаний висновок ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, які приєднані до клопотання, узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим. На переконання апеляційного суду фактом доведення вказаних ризиків є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і яке відноситься до злочинів проти громадського порядку та моральності, а також фактичні обставини, спосіб та характер вчинених діянь. Тому доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 про те, що всі наведені в клопотанні ризики ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та прокурора, а докази таких ризиків відсутні в клопотанні, апеляційний суд визнає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи й відхиляє.

Одночасно, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

При цьому зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що в обґрунтування висновку про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі послався лише на фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, характер вчинених діянь, зокрема те, що такі вчинені із застосуванням насильства, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не зазначивши на які саме дані слідчий та прокурор посилалися в обґрунтування доводів про взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею не дана будь-яка оцінка даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений і має на утриманні сім дітей. При цьому, будь-яких даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 негативно характеризується як особа чи веде аморальний спосіб життя в матеріалах судового провадження немає, і на такі, не посилався прокурор у ході розгляду апеляційної скарги.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби з 22 до 06 год. та без застосування електронних засобів контролю належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22 год. по 06 год. без застосування електронних засобів контролю, колегія суддів враховує також положення ст. 2 КПК України у частині завдань кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного передбачені цією нормою права обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту : АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та вїзд в Україну.

Колегія суддів вважає, що покладення на ОСОБА_6 вказаних вище обов`язків забезпечить його належну процесуальну поведінку, не порушуватиме його прав та буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави частковому задоволенню.

Разом із тим, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру 17.04.2020, у зв`язку з чим, строк дії ухвали про застосування щодо нього забіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно встановити до 16.06.2020.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували доводи клопотання про необхідність взяття підозрюваного під варту; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подав підозрюваний ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 квітня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22-ї години до 6-ї години, із забороною залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 16.06.2020.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки :

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Підозрюваного ОСОБА_6 звільнити з-під варти й зобов`язати негайно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали для відома та виконання надіслати начальнику СІЗО № 9 ДДВП України в Закарпатській області та начальнику Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: