Справа № 495/3287/20
Номер провадження 1-кс/495/1311/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі ст. слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання ст. слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
10.06.2020 року ст. слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 07.06.2020 року до чергової частини Білгород-Дністровського ВП надійшла заява гр. ОСОБА_4 з приводу неправомірних дій невстановленої особи, яка 04.06.2020 приблизно 21:00 год. перебуваючи в с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, відкрито із застосуванням насильства, що не є небезпечним в момент заподіяння заволоділа обручкою заявника.

За фактом 08.06.2020 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000974 від 08.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

09.06.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 ВП ГУНП добровільно надав для приєднання до кримінального провадження № 0000974 золоту каблучку котру 04.06.2020 біля 21 години він у с. Старокозаче відібрав у знайомого йому ОСОБА_6 .

09.06.2020 року постановою старшого слідчого СВ Білгород-дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , каблучка з металу золотого кольору надана ОСОБА_5 що належить потерпілому ОСОБА_7 визнана речовим доказом.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, з метою збереження речових доказів, слідчий просить задовольнити клопотання.
У судовому засіданні ст. слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Судом встановлено, що за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України до ЄРДР були внесені відповідні відомості за № 0000974.
Постановою ст. слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 09.06.2020 року до матеріалів кримінального провадження було долучено вище вказане майно та визнано речовим доказом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у вигляді заборони відчуження є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, суд вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню у повному обсязі.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна (спадкоємець майна), на яке накладено арешт, у разі виникнення необхідності щодо скасування арешту майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання ст. слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно: каблучку з металу золотого кольору надану ОСОБА_5 що належить потерпілому ОСОБА_7 з метою заборони розпоряджатися будь яким чином та використовувати його іншим особам, залишивши його на зберіганні у потерпілого.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1