Номер провадження: 11-кп/813/410/20
Номер справи місцевого суду: 511/563/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року, -

встановив:

оскаржуваним рішенням районного суду від 03.06.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000350 від 31.07.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ст.128 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам ч.2 ст.291 КПК України, зазначивши про те, що в ньому відсутнє формулювання обвинувачення. Крім того, районний суд послався на те, що в обвинувальному акті не дана правова оцінка діям обвинуваченого, який будучи посадовою особою при виконанні функцій інспектора митниці при проходженні громадянкою Росії ОСОБА_10 митного контролю вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.289, ст.128 КК України; не дана правова оцінка діям інспектора ОСОБА_11 , з яким спільно діяв ОСОБА_8 .. Крім того, суд зазначив, що: з реєстру доданого до обвинувального акту неможливо встановити законність проведення слідчих дій слідчими; неможливо встановити законність підслідності при проведенні слідчих дій, а також передачі справи від одного слідчого до іншого (постанова про створення групи слідчих відсутня), повноваження слідчих та процесуальних керівників.
Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження. Прокурор посилається на те, що суд вийшов за межі своїх повноважень та повертаючи обвинувальний акт як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, фактично вдався до оцінки доказів по справі та надав оцінку процесуальним рішенням, які були прийняті на стадії досудового розслідування, не досліджуючи доказів по справі, оскільки вони не були в розпорядженні суду, з огляду на стадію судового розгляду.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю потерпілої ОСОБА_12 , яка на стадії апеляційного перегляду ухвали районного суду неодноразово викликалася в судові засідання, але зверталася до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи. Вказані клопотання задовольнялися судом та розгляд справи відкладався.
В останньому клопотанні від 23.11.2019 року, потерпіла просила відкласти розгляд справи, який був призначений на 26.11.2019 року, повідомила про її виїзд до Російської Федерації, та просила призначити розгляд справи через два місяці.
Апеляційний суд врахував клопотання потерпілої та призначив судовий розгляд на 30 січня 2020 року, про що на адресу потерпілої, яка була вказана в заявах останньої, була надіслана повістка. Разом з цим, судовий виклик апеляційного суду повернувся з пошти з повідомленням про його повернення в зв`язку із закінченням строку зберігання. Потерпіла станом на 30.01.2020 року про причини неявки суд не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляла.
За таких обставин, апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права потерпілої на доступ до правосуддя. Приймаючи до уваги те, що потерпіла на оскаржувану ухвалу районного суду апеляційну скаргу не подавала, апеляційний суд вважає, що розгляд справи за відсутністю потерпілої жодним чином не порушує її права. Реалізація права доступу потерпілої до правосуддя буде забезпечене на стадії розгляду справи в районному суді.
Одночасно апеляційний суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи не буде відповідати вимогам ст.28 КПК України та не буде сприяти виконанню положень ст.2 КПК України.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених обставин апеляційний суд вважає за необхідне провести апеляційний розгляд за відсутністю потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ст.128 КК України, він фактично відповідає вимогам ст.291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. Відповідно до змісту обвинувального акту в ньому зазначені час, місце, мотиви та спосіб вчинення злочинів обвинуваченим ОСОБА_8 .

За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, із посиланням на неконкретність обвинувачення, є безпідставними.

Доводи наведені районним судом в обґрунтування існування підстав для повернення обвинувального акта є безпідставними, оскільки районний суд фактично вдався до оцінки доказів в даному кримінальному провадженні, а також послався на відсутність юридичної оцінки дій іншої особи, яка не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні, що не відповідає положенням ст.314 КПК України. Крім того, суд послався в ухвалі на недотримання органом досудового розслідування вимог КПК України під час проведення досудового розслідування та прийняття слідчими процесуальних рішень, що не передбачено на стадії підготовчого судового засідання.
Отже, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, а повернення його прокурору для усунення недоліків безпідставним.
З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000350 від 31.07.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ст.128 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4