12.05.2020
Справа № 642/2368/20
Провадження № 1-кс/642/940/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000980 від 03.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні просить накласти арешт на мобільний телефон "Redmi 6-A", Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вилучений 05.05.2020 у ОСОБА_4 , в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, буд.1 та передати на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що в провадженні СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000980 від 03.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за фактом того, що надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 02.05.2020 близько 18 год. 30 хв. невстановлена особа вільним шляхом здійснила крадіжку його мобільного телефону «Сяомі Редмі А-6» з салону автомобіля Део Ланос д.н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований поблизу будинку № 1 по пров. Смоленському в м. Харкові, спричинивши йому матеріальну шкоду на суму близько 2800 грн.

В ході проведення досудового розслідування була встановлена ОСОБА_4 , яка у своєму поясненні пояснила, що 02.05.2020 року приблизно о 17 год. 30 хв. вона йшла по вулиці Осетинській у м. Харкові та на землі помітила мобільний телефон "Редмі 6-А", який в подальшому вирішила залишити собі.

Під час проведення огляду місця події від 05.05.2020 року за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, буд 1, було виявлено та вилучено мобільний телефон "Redmi 6-A", Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, без карти пам`яті, без гарнітури та зарядного пристрою, який було вилучено у ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що для всебічного дослідження всіх обставин справи та отримання доказів необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у зв`язку з тим, що вищевказане вилучене майно є вагомим речовим доказом у кримінальному провадженні, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме може містити інформацію про скоєння кримінального правопорушення.

Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.

В судовому засіданні слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , клопотання підтримав.
ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, але звернулася до суду з заявою про розгляд клопотання у її відсутності, проти задоволення заявленого клопотання не заперечувала, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000980 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, слід задоволити частково, а саме - накласти арешт на мобільний телефон марки "Redmi 6-A", Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який містить на собі сліди вказаного злочину. Поряд з цим слідчий не довів необхідність зберігання тимчасово вилученого майна в кімнаті речових доказів Холодногірського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області і що власником не буде забезпечено належне зберігання арештованого майна, тому в цій частині клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на мобільний телефон "Redmi 6-A", Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вилучений 05.05.2020 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, буд 1.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити слідчому Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1