Справа № 446/467/20
УХВАЛА
06.03.2020 року м. Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ;
потерпілого ОСОБА_6
У підготовчому судовому засіданні 06.03.2020 р. прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування такого клопотання зіслався на існування на даний час ризиків, які визначені у ст. 177 КПК України, а тому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 щодо заявленного клопотання запречили, просили обрати біль мякий запобіжний захід.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.
Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши питання обрання тримання під вартою, суд встановив наступні обставини справи та виходить з наступних мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він вчинив тяжкий злочини, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому суворість покарання може бути визнане ним більш небезпечним, ніж переховування та втеча.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглянувши питання доцільності обрання тримання під вартою обвинуваченого, оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов до висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та ризик незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Також, суд вирішуючи питання щодо запобіжного заходу враховує, відповідно до ст. 178 КПК України, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується становить виключно позбавлення волі від 5 до 8 років, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід - тримання під вартою, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з врахуванням стадії кримінального провадження, таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
А тому, враховуючи те, що підозрюваний вказав на наявність у нього неофіційного місця праці відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96 800 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Тому, суд дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 315 КПК України,
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Балаклія Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, безробітного, раніше судимого обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 04.05.2020 року включно із визначенням можливості внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
У разі внесення застави у вищевказаному розмірі зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати суду за кожною вимогою та виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду ;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- носити електронний засіб контролю.
З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 важатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарань №19 для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1