У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.05.2020 Справа №607/7198/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру , -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, у якій просить скасувати повідомлення про підозру стосовно нього від 27.02.2020 року, у кримінальному провадженні №0002779, внесеному до ЄРДР 25.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що підстав для оголошення підозри не було, як не було і самого злочину, доказів які б доводили його провину не надано, крім того провадження, яке здійснювалося Тернопільським міськрайонним судом із розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2019 року, в якому зазначено, що 09.07.2019 року о 13 год. у громадському місці на третьому поверсі лабораторного корпусу комунального некомерційного підприємства «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради він виражався нецензурними словами та порушував громадський порядок, а не наносив удари кулаком, тим більше двічі гр. ОСОБА_5 , з якою він не знайомий та конфліктів у них не було - закрито. З огляду на зазначене вважає, що повідомлення про підозру не законне, а матеріали справи сфальсифіковані.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий СВ ТВП ГУНП в Тернопільскій області ОСОБА_4 щодо задоволення скарги заперечила, зазначивши, що повідомлення про підозру оголошено ОСОБА_3 на підставі зібраних доказів.

Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0002779 внесеному до ЄРДР 25.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України за заявою ОСОБА_5 від 24.09.2019року, 27.02.2020 року слідчим СВ ТВП ГУНП в Тернопільскій області ОСОБА_4 повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Досудовим розслідуванням встановлено, 09 липня 2019 року, близько 13 години 00 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував на третьому поверсі приміщення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільської університецької лікарні» Тернопільської обласної ради, яка розташована за адресою: м. Тернопіль вул. Клінічна, 1 на ґрунті особистих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт із інспектором відділу кадрів ОСОБА_5 , під час якого у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на завдання потерпілій фізичного болю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 липня 2019 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на третьому поверсі приміщення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільської університецької лікарні» Тернопільської обласної ради, яка розташована за адресою: м. Тернопіль вул. Клінічна, 1 під час конфлікту умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 , один удар кулаком правої руки у ліву ділянку голови та в подальшому лівого плеча.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 стосовно потерпілої ОСОБА_5 завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 вересня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57).

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру. Також, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Так, оцінюючи в сукупності обставини кримінального провадження №0002779 від 25.09.2019 рокута враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Крім того, Єврепейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обгрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обгрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

З урахуванням викладеного, відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства, підставами для скасування повідомлення про підозру можуть бути процесуальні порушення допущені під час її складання (формулювання) та вручення.

Слідчий суддя позбавлений повноважень вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій підозрюваної особи або формулювання фабули підозри.

За своїм змістом повідомлена 27.02.2020 року ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, вимоги ст.278 КПК України дотримані, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, слідчим було здійснено допит потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проведено слідчі експерименти із потерпілою та свідками. Зазначені обставини підтверджуються наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обставини, на які посилається у скарзі ОСОБА_3 відносяться до оцінки доказів, питання щодо допустимості яких вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення або під час судового розгляду.

Щодо посилання скаржника на ту обставину, що Тернопільським міськрайонним судом відносно нього було закрито провадження по події, що мала місце, 09 липня 2019 року, близько 13 год. в приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Тернопільської університецької лікарні» Тернопільської обласної ради, то слідчий суддя зауважує, що дійсно 03.09.2019року Тернопільським міськрайонним судом було винесено постанову, якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, проте судом здійснювався розгляд матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності і зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №149727 від 09 липня 2019 року, в якому зазначено, що 09 липня 2019 року. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у громадському місці на третьому поверсі лабораторного корпусу комунального некомерційного підприємства «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради по вул.Клінічна,1 в м.Тернополі, виражався нецензурною лайкою, поводив себе зухвало, своїми діями порушував громадський порядок і спокій громадян. Приймаючи таку постанову, суд відзначив, що відповідно до роз`яснень зазначених у пункті 15 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

За таких обставин, повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 27.02.2020 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 27.02.2020 року, у кримінальному провадженні 0002779, внесеному до ЄРДР 25.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1