ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 488/2146/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/336/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 cт.186, ч.2 ст.187 КК України
У Х В А Л А
іменем України

05 травня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002894 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2019 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє15.07.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі, 14.07.2015 умовно-достроково звільненого на строк 2 роки 6 місяців 10 днів,
засуджено:

за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі;
за ч.2 ст.187 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2010 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 2 місяці з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 01 березня 2018 року.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, повторно, 08.12.2017 року близько о 01:00 год., знаходячись біля будинку № 2 по пр. Корабелів в м. Миколаєві, побачивши раніше йому незнайому ОСОБА_9 , керуючись корисливим умислом, наздогнав потерпілу, та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, завдавши потерпілій близько п`яти ударів руками і ногами в область голови, відкрито, викрав у неї майно: жіночу сумку, вартістю 250 грн., мобільний телефон «Nokia 6300» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 300 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 550 грн..

Він же, повторно, 23.12.2017 року близько 17:00 год., знаходячись біля будинку № 22 по вул. Океанівській в м. Миколаєві, побачивши раніше йому незнайому ОСОБА_10 , керуючись виниклим корисливим умислом, наздогнав потерпілу, повалив її на землю та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, наніс потерпілій близько 5-6 ударів кулаками по голові, чим завдав легкі тілесні ушкодження у вигляді синця повіки лівого ока і лівої скроневої області, припухлості м`яких тканин лівої скроневої області, та відкрито викрав належне потерпілій майно: мобільний телефон «Samsung GalaxyJ1», вартістю 2649,90 грн., мобільний телефон «Samsung SM-Dl 10EZWASEK», вартістю 500 грн., жіночу сумку, вартістю 400 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3549,90 грн..

Він же, будучи особою раніше судимою за розбій, 31.01.2018 року приблизно о 18 год. 15 хв., перебуваючи біля будинку № 325/4 по пр. Богоявленському в м. Миколаєві, побачивши раніше йому незнайому ОСОБА_11 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, наздогнав потерпілу, штовхнув її, від чого остання, втративши рівновагу, впала на землю, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу, посттравматичного періартриту правого колінного суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого шляхом ривку вирвав з її руки жіночу сумку (без вартості) з належним їй майном: гаманцем червоного кольору, вартістю 150 грн., грошима в сумі 300 грн., зарядним пристроєм до телефону Меіzи вартістю 150 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн..

Він же, будучи особою раніше судимою за розбій, 31.01.2018 року в проміжок часу між 19:00 год. та 19:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось неможливим, перебуваючи біля будинку №7-а, по вул. Олега Ольжича в м. Миколаєві, побачивши раніше йому незнайому ОСОБА_12 , яка заходила до під`їзду вищевказаного будинку, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, зайшов за потерпілою до під`їзду, де наздогнав її та завдав їй не менше трьох ударів у область голови та обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лівої тім`яно - виличної області, синців спинки носа і гілки нижньої щелепи справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого заволодів майном потерпілої ОСОБА_12 : жіночою сумкою вартістю 1 000 грн., мобільним телефоном «Samsung Galaxy S6 Edge» НОМЕР_2 вартістю 16 000 грн.; гаманцем без вартості, грошима у сумі 600 грн., гаманцем для зберігання банківських карток без вартості, посвідченням водія на ім`я ОСОБА_12 без вартості, технічним паспортом на автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon», пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_12 ; паспортом громадянки України на ім`я ОСОБА_12 , губною помадою «Chanel» без вартості, текстильною сумкою « ОСОБА_13 » без вартості, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 17600 грн..

Не погоджуючись з вироком суду, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та вказує про неповноту судового розгляду. Свої доводи обґрунтовує тим, що неодноразово заявляв клопотання про допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , але судом першої інстанції було безпідставно відхилено його клопотання. Апелянт зазначає, що показання вказаних ним свідків є вагомими і підтверджують його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів. Указує, що суд в обґрунтування обвинувального вироку послався як на належні та допустимі докази - заяви потерпілих, однак відповідно до цих заяв, потерпілими не було вказано особу, яка вчинила відносно них злочинні дії. Крім того, вважає неналежним та недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.03.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу, схожу на ту, яка вчинила напад на неї, однак сама потерпіла 08.12.2017 року повідомила, що не зможе впізнати особу, яка скоїла на неї напад, а тому її показання не свідчать про те, що його вина доведена. Не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_16 , яка бачила здійснення нападу на потерпілу. Потерпіла ОСОБА_10 показала, що не бачила, хто саме скоїв на неї напад. Потерпіла ОСОБА_11 також показала, що особу нападника не бачила та впізнати його не зможе, що підтверджено протоколом від 28.02.2018 року. Лише під час допиту в судовому засіданні за мінуванням 10 місяців після вчинення відносно неї злочину повідомила, що саме обвинувачений ОСОБА_8 вчинив на неї напад. Впізнання особи обвинуваченого за участю потерпілої ОСОБА_11 не проводилось, а отже її показання є неоднозначними. Крім того, в судовому засіданні не були досліджені висновки дактилоскопічної експертизи. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Іншими учасниками судового провадження вирок щодо ОСОБА_8 не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені обвинуваченим, просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вироку без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про недоведеність його винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що суперечать встановленим обставинам кримінального провадження та дослідженим у справі доказам.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 не визнав себе винним у вчиненні злочинів, стверджував, що 08.12.2017 року він цілий день та вночі був дома разом із сім`єю. 23.12.2017 року біля 16 години він вийшов на вулицю, прямуючи повз аптеки Низьких цін, що на пр. Богоявленському м. Миколаєва, біля урни він побачив мобільний телефон «Samsung GalaxyJ1», підняв його та забрав собі, надалі в цей же день здав до ломбарду Капітал, скориставшись паспортом на своє попереднє прізвище ОСОБА_17 ; телефон був вимкнений та без сім карти. 31.01.2018 року від був на роботі з 08 години ранку до початку 18 години, надалі із знайомим вони вжили спиртні напої та біля 19.30 години він приїхав до Корабельного району на маршрутці, вийшов на зупинці Артема, пройшов до свого кума в бік п`ятачку, де незнайома йому особа запропонувала придбати у нього телефон Samsung Galaxy за 400 грн, на що він погодився та придбав телефон, надалі він придбав в магазині АТБ продукти харчування та пішов до свого кума ОСОБА_18 , якому він запропонував закласти придбаний ним телефон, щоб випити ще. Вони з кумом на таксі поїхали до центру, де на свій паспорт на попереднє прізвище ОСОБА_17 , він заклав придбаний телефон до ломбарду, отримав близько 4-5 тисячі гривень.

Ці заперечення ОСОБА_8 проти обвинувачення та його версії подій були предметом розгляду в судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження.

Обставини, за яких ОСОБА_8 відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_9 ,підтверджуються наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що 08.12.2017 року близько 01 години вона заходила до під`їзду свого будинку АДРЕСА_3 , піднімалася сходами до будинку, а обвинувачений ОСОБА_8 у цей момент піднімався до будинку по парапету. Коли вона відчиняла двері під`їзду, він узявся за її сумку і наказав віддати її, на що вона не погодилась, та прижала сумку до себе. В цей час ОСОБА_8 вдарив її кулаком ззаду по голові, від чого вона впала, а потім вдарив її ногою у ліву скроню рази чотири. Вона кричала про допомогу, у вікно їх побачила сусідка та почала лити воду на обвинуваченого з вікна. ОСОБА_8 вирвав у неї сумку, спустився сходами та пішов повільно. Біля під`їзду було зовнішнє освітлення за допомогою штучних джерел світла, вона чітко бачила обвинуваченого, хоча він і був в одязі з капюшоном, капюшон був одягнутий по брові, обличчя було відкрите, вона впізнала його за ознаками обличчя, гострому носу, худорлявій статурі, зросту. У викраденій сумці був мобільний телефон «Nokia 6300», який їй повернуто.
Ці ж обставини потерпіла ОСОБА_9 підтвердила під час проведення слідчого експерименту, де вона на місці показала та розповіла, за яких обставин відносно неї було вчинено злочин, також описала зовнішність особи, що напала на неї, його зріст та статуру.
Вона же, при пред`явлення особи для впізнання впізнала ОСОБА_8 , який відкрито заволодів її майном.
Зазначені показання потерпілої суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони є послідовними та підтверджуються іншими доказами.
Даними протоколу огляду місця події від 08.12.2017 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянута відкрита ділянка місцевості, розташована перед входом до під`їзду будинку АДРЕСА_3 ; на відстані 1,5 від входу до під`їзду на землі виявлено магнітний ключ від під`їзду; на відстані 3,5 м - брелок круглої форми синього кольору, які передані під розписку потерпілій ОСОБА_9 ;
Заявою від ОСОБА_19 від 25.12.2017 року щодо добровільної видачі співробітникам поліції мобільного телефону Нокиа чорного кольору, який він знайшов на проспекті Корабелів м. Миколаєва.
Протоколом огляду предмету з фототаблицею до протоколу від 30.01.2018 року - мобільного телефону «Nokia 6300» ІМЕІ НОМЕР_1 ; товарним чеком про придбання зазначеного телефону на суму 300 грн. та розписками потерпілої ОСОБА_9 про отримання телефону, магнітного ключу та брелку.
Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються між собою щодо обставин, за яких ОСОБА_8 відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 ,та викривають його у вчиненні цього злочину, якими спростовуються твердження обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованого злочину.

Обставини, за яких ОСОБА_8 відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_10 , підтверджуються наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що 23.12.2017 року близько 17 години, прямуючи додому, та, перебуваючи біля будинку №22 по вул. Океанівській в м. Миколаїв, ззаду на неї зненацька наскочив чоловік ( ОСОБА_8 ), повалив її на землю таким чином, що вона опинилась на колінах, та почав бити кулаком по голові і у скроню, наніс близько 5-6 ударів, потім душив за шию, зірвав з шиї сумку та побіг, обличчя злочинця вона не бачила. Через два дні після події сумку з телефоном Самсунг, вартістю 500 грн. вона знайшла за забором на території Жовтневої лікарні №5.
Ці ж обставини вона підтвердила під час проведення слідчого експерименту, де вона на місці показала та розповіла, за яких обставин відносно неї було вчинено злочин.
Зазначені показання потерпілої суд правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами.
Висновком судово-медичної експертизи № 417 від 29.12.2017 року встановлено, що у потерпілої ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця повіки лівого ока і лівої скроневої області, припухлості м`яких тканин лівої скроневої області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів за механізмом удару, можливо у строк та за обставин, зазначених потерпілою, враховуючи характер та особливості тілесних ушкоджень, потерпілій було нанесено один травматичний вплив.
З довідки Вітовської ЦРЛ №7753 убачається, що 24.12.2017 року ОСОБА_10 зверталася до приймального відділення, встановлений діагноз - забій обличчя, садна, підшкірні гематоми голови.
Згідно протоколу огляду місця події від 23.12.2017 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуте місце - відкрита ділянка місцевості, розташованої біля будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .
Товарними чеками на мобільні телефони «Samsung GalaxyJ 1», вартістю 2649,90 грн., «Samsung SM-Dl 10EZWASEK» вартістю 499 грн. та фотознімками коробок на зазначені мобільні телефони, наданим потерпілою ОСОБА_10 , підтверджено належність їй вказаних мобільних телефонів.
Відповіддю ПТ Климчук і компанія Ломбард Капитал на запит слідчого від 23.02.2018 року, підтверджено той факт, що 23.12.2017 року ОСОБА_20 (ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався до ломбарду за отриманням фінансового кредиту під заставу побутової техніки - мобільного телефону «Samsung GalaxyJ 1», що належить потерпілій ОСОБА_10 , і цей факт не заперечував обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Протоколом огляду предметів від 27.12.2017 року - викрадених речей, виданих ОСОБА_10 : мобільний телефон Самсунг білого кольору; жіноча сумка; зв`язка ключів, та хустка та розпискою потерпілою про отримання зазначених речей на зберігання.
Даними протоколу обшуку від 01.03.2018 року за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено паспорт на ім`я ОСОБА_20 , який використовував ОСОБА_8 у ломбарді, і цей факт підтвердив обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються між собою щодо обставин, за яких ОСОБА_8 відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_10 , яким суд дав належну оцінку,та викривають його у вчиненні цього злочину, якими спростовуються твердження обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованого злочину.

Обставини, за яких ОСОБА_8 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_11 , підтверджуються наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що 31.01.2018 року близько 18.15 години вона йшла з роботи додому. Підійшла до під`їзду свого будинку АДРЕСА_6 , вставила ключ у замок, як хтось позаду ухватив її за шию, з силою штовхнув у спину, внаслідок чого вона впала на землю на коліно, після чого вирвав сумочку, яка висіла у неї через плече, саме в цей час вона повернула голову та побачила, що це був обвинуваченийОСОБА_8 . Біля під`їзду було зовнішнє освітлення за допомогою штучних джерел світла, тому вона чітко стверджує, що це був обвинувачений, впізнає його за рисами обличчя, залисинами на голові, статурі, зросту. Він став тікати, вона кричала йому вслід стій. В сумці у неї був гаманець з грошима у сумі 300 грн., пластиковими картками в аптеку та магазин, дві ламіновані ікони та зарядний пристрій до телефону Меіzи. Гаманець їй повернуто без грошей, також повернуто пластикові картки та ікони.
Ці показання потерпілої суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.
Даними протоколу огляду місця події від 31.01.2018 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуте місце - прилегла земельна ділянка до будинку АДРЕСА_6 .
Даними протоколу огляду місця події від 31.01.2018 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянута земельна ділянка, розташована на відстані 200 м від задньої частини будинку АДРЕСА_6 , де виявлена жіноча сумка темно-синього кольору, гаманець червоного кольору, картка в магазин Єва, пластикова картка Аптека, 2 ікони ламіновані, змив речовини біологічного походження, три сліди папілярних узорів - виявлені та вилучені з пластикової картки магазинів Єва, Аптека, з ламінованої ікони, та розпискою потерпілої ОСОБА_11 про повернення їй вказаного майна.
Довідкою міської лікарні №5, відповідно до якої ОСОБА_11 01.02.2018 року зверталася до лікаря травматолога, встановлено діагноз забій правого коленого суглобу.
Висновком судово-медичної експертизи № 73 від 19.04.2018 року встановлено, що у потерпілої ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу, посттравматичного періартриту правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я; які могли утворитися від дії тупих твердих предметів за механізмом удару, можливо у строк та за обставин, зазначених потерпілою.
Висновком судової дактилоскопічної експертизи №148 від 09.02.2018 року підтверджено, що сліди пальців рук, вилучені при огляді місця події, та наданої дактилокарти на ім`я ОСОБА_11 , залишені не ОСОБА_11 , а іншою особою.
Висновком судової дактилоскопічної експертизи №354 від 23.03.2018 року підтверджено, що сліди пальців рук, вилучені при огляду місця події, та надані дві дактилокарти на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , залишені великим пальцем правої руки ОСОБА_21 , що свідчить про його причетність до вчиненого злочину.
Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються між собою щодо обставин, за яких ОСОБА_8 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_11 та заволодів її майном,та викривають його у вчиненні цього злочину, якими спростовуються твердження обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованого злочину.

Обставини, за яких ОСОБА_8 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_12 , підтверджуються наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_12 показала, що 31.01.2018 року близько 19 години вона зайшла в під`їзд свого будинку - АДРЕСА_7 , було темно, коли на неї хтось напав, її сильно вдарили ззаду по голові, вона впала. Коли опритомніла, лежала на спині, їй рукою давили сильно на обличчя, вона намагалася вивернутися, в цей час у неї забрали жіночу сумку з усім майном та пакет з продуктами. Вона не пам`ятає скільки їй було нанесено ударів, однак від ударів на голові у неї було розсічення, були накладені шви. Їй повернули сумку з контейнерами, паспорт та мобільний телефон.
Ці ж обставини вона підтвердила під час проведення слідчого експерименту, де вона на місці показала та розповіла, за яких обставин відносно неї було вчинено злочин.
Зазначені показання потерпілої суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.
Даними протоколу огляду місця події від 31.01.2018 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто місце - відкрита ділянка місцевості, розташованої біля входу до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_7 , під`їзд - де виявлено речовину бурого кольору у вигляді потертостей в засохлому стані та сліди речовини бурого кольору; виявлено та вилучено фольгу.
Даними протоколу огляду місця події від 31.01.2018 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто земельну ділянку біля житлового будинку АДРЕСА_8 , де біля металевої споруди було виявлено та вилучено паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , обкладинка на паспорт, текстильна сумка з написом І Love London, пластикові контейнери в кількості 3 штук; протоколом огляду зазначених предметів від 02.02.2018 року та розпискою про їх повернення потерпілій.
Довідкою приймального відділення міської лікарні №5, щодо травм, виявлених у потерпілої ОСОБА_12 у вигляді забійної рани голови, забою головного мозку.
Висновком судово-медичної експертизи № 41 від 13.02.2018 року встановлено, що у потерпілої ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки, крововиливів спинки носу та гілки нижньої щелепи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів за механізмом удару, можливо у строк та за обставин, зазначених потерпілою, враховуючи характер та особливості тілесних ушкоджень, потерпілій було нанесено не менше трьох травматичних впливів; їх утворення при падінні з висоти власного зросту з подальшим ударом о тверде покриття землі - малоймовірно; пошкоджень, характерних для можливої боротьби чи самооборони не виявлено.
Відповіддю на запит слідчого ПТ Ломбард Гроші Тут та відеозаписом з камер-спостереження, які встановлені в приміщенні ломбарду, відповідно до яких 31.01.2018 року о 22:35 годині ОСОБА_8 за паспортом на ім`я ОСОБА_20 у присутності ОСОБА_22 звертався до вказаного ломбарду з приводу закладу мобільного телефону «Samsung Galaxy S6 Edge», і цей факт підтвердив обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Даними протоколу огляду місця події від 08.02.2018 року - приміщення ПТ Ломбард Гроші Тут та заявою оцінювача ПТ Ломбард Гроші Тут ОСОБА_23 від 08.02.2018 року про огляд мобільного телефону «Samsung Galaxy S6 Edge» та добровільну видачу співробітникам поліції закладеного ОСОБА_20 (ОСОБА_8 ), 31.01.2018 року зазначеного мобільного телефону та розпискою потерпілої ОСОБА_12 про повернення їй телефону.
Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються між собою щодо обставин, за яких ОСОБА_8 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_12 та заволодів її майном,та викривають його у вчиненні цього злочину, якими спростовуються твердження обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованого злочину.

Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку позиції захисту обвинуваченого ОСОБА_8 про його непричетність до вчинених злочинів, і обгрунтовано не прийняв їх до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються дослідженими доказами, зокрема, показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з яких випливає, що потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 прямо вказали на обвинуваченого ОСОБА_8 , який із застосуванням насильства, вчинив злочини відносно них.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 показали, що вони бачили обличчя обвинуваченого ОСОБА_8 , чітко та однозначно вказали зовнішні ознаки, за якими в особі нападника впізнали саме ОСОБА_8 , їх показання є послідовними та однозначними, а тому не викликають жодних сумнівів в їх достовірності, а тому доводи обвинуваченого про неправдивість їхніх показаній позбавлені підстав.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що потерпілі могли обмовити ОСОБА_8 у вчиненні злочинів через їх зацікавленість, в матеріалах провадження немає, і доводи обвинуваченого про те, що він заволодів майном незлочинним шляхом є обраним способом захисту та суперечать всьому обсягу доказів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності, допустимості, достовірності, достатності доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку, які у своїй сукупності викривають ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, а тому доводи апелянта про його невинуватість, слід визнати непереконливими.
Інших доводів, якими б спростовувались висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів, обвинуваченим не наведено.

Дослідивши зібрані докази, надані стороною обвинувачення, та оцінивши їх в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, та дослідивши запропоновані докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих ним злочинів та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Докази вини ОСОБА_8 , на які посилалися органи досудового розслідування, перевірені судом першої інстанції та згідно зі ст.94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Суд дотримався вимог ст.ст.10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та недоведеність його вини, є такими, що суперечать встановленим обставинам справи та наведеним доказам.

Крім того, після з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин вчинення злочинів, а також про доповнення судового розгляду, сторона захисту не заявляла.
Отже, під час судового розгляду стороною обвинувачення було надано належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому злочини.
А тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не дана належна оцінка зібраним у кримінальному провадженню доказам, наданих стороною обвинувачення, не відповідають дійсності.

Безпідставними є посилання обвинуваченого на неповноту судового розгляду через відмову суду в задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , показами яких, на його думку, можуть підтвердити його непричетність до вчинених злочинів, оскільки зазначені свідки в судовому засіданні від 22.05.2019 року відмовились надавати будь-які показання. Крім того, зазначаючи про вагомість показаній вказаних свідків для встановлення фактичних обставин кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 не вказує суть обставин, які їм відомі, а тому відмова цих свідки надати суду показання не свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заяви потерпілих про вчинення злочину, в яких вказано про вчинення злочинів невідомою особою, які апелянт вважає неналежними доказами доведеності його вини, є доказом факту вчинення злочинів, на момент їх прийняття не було відомо особу, яка вчинила злочини, але саме на підставі цих заяв було розпочато досудове розслідування, що відповідає вимогам ч.1 ст.214 КПК України.

(т.1 а.п.106, 131, 175; т.2 а.п.110)

Під час пред`явлення особи для впізнання 01.03.2018 року потерпіла ОСОБА_9 вказала, що серед чотирьох пред`явлених осіб, ОСОБА_8 схожий на ту особу, яка здійснила напад на неї. Твердження обвинуваченого на те, що нею вказано саме на нього за вказівкою працівників поліції, під час перевірки матеріалів кримінального провадження не підтверджені (т.2 а.п. 124-127) і жодних суперечностей між результатами проведеної слідчої дії та показаннями, які надані потерпілою в судовому засіданні немає.

Доводи обвинуваченого про те, що з потерпілою ОСОБА_11 слідча дія пред`явлення особи для впізнання не проводилась, а отже за спливом 10 місяців після події вчинення злочину вона не могла показати в судовому засіданні, що пам`ятає особу нападника, є припущеннями і жодними об`єктивними доказами не підтверджені.

Крім того, не відповідають дійсності вказівки обвинуваченого про суперечливість показаній потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні підтвердили, що саме обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочинні дії відносно них, а під час досудового розслідування вказували, що не зможуть впізнати особу нападника, оскільки в матеріалах провадження такі докази відсутні.

Відповідно до ст.23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому в основу обвинувального вироку обґрунтовано покладено показання потерпілих, які ними надано безпосередньо в судовому засіданні.

Вказівки апелянта про те, що потерпіла ОСОБА_10 не бачила особу, яка відкрито заволоділа її майном, не спростовують висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 , оскільки показання потерпілої підтверджуються сукупністю інших доказів. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував той факт, що використовував паспорт на ім`я ОСОБА_20 під час звернення до ломбарду за отриманням фінансового кредиту під заставу мобільного телефону, що належить потерпілій, а отже його версія про те, що він знайшов мобільний телефон потерпілої ОСОБА_10 , суперечить показанням потерпілої щодо обставин, за яких у неї було відкрито викрадено майно.

Крім того, одноманітний характер та спосіб вчинення ОСОБА_8 злочинів свідчить про те, що саме таким чином він вчиняв злочини з метою особистого збагачення.

Доводи апелянта про неповноту судового розгляду через те, що судом не було допитано свідка ОСОБА_16 , яка за показаннями потерпілої ОСОБА_9 , бачила скоєння нападу на неї, не заслуговують на увагу, оскільки жодним із учасників кримінального провадження клопотання про допит такого свідка не заявлялось. Потерпілою ОСОБА_9 показала, що сусідка бачила у вікно вчинення нападу на неї та почала лити воду з вікна на обвинуваченого. Ці обставини потерпіла підтвердила в судовому засіданні, а тому у суду не було підстав ставити їх під сумнів.

Є надуманими доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що в судовому засіданні не були досліджені висновки судово-дактилоскопічних експертиз, оскільки вони не відповідають дійсності.

Відповідно до наявних в матеріалах провадження журналів судових засідань, судом досліджувались всі письмові докази, зібрані стороною обвинувачення в кримінальному провадженні, висновки судових дактилоскопічних експертиз №148 від 09.02.2018 року та № 354 від 23.03.2018 року були обгрунтовано покладені в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 , оскільки ними підтверджено, що слід пальців рук, залишений великим пальцем на місці події, за фактом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_11 , належить ОСОБА_21 .

(т.1 а.п.184-189, 193-201)

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, в тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, розгляді клопотань, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставить питання апелянт, колегія суддів не знаходить.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його особу, що він за місцем проживання характеризується посередньо, є раніше судимою особою і судимості не зняті та не погашені, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також суд врахував, що ОСОБА_8 за попереднім вироком був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, але належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові аналогічні злочини, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення.

З урахуванням цих конкретних обставин, суд обґрунтовано обрав йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 належить залишити без задоволенню, а вирок без зміни.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2019 року щодо нього - без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3