Справа № 710/378/20
Провадження № 1-кс/691/86/20
У Х В А Л А

15 травня 2020 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.2 ст.162 КК України, -

встановив:

До Городищенського районного суду Черкаської області 17 квітня 2020 року із Черкаського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.2 ст.162 КК України прокурором Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області.

17 квітня 2020 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 ..

У скарзі ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, яка полягає у порушенні ст.214 КПК України та зобов`язати Шполянський відділ Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.2 ст.162 КК України, з тих підстав, що 26 березня 2020 року подала вимогу із заявою до прокуратури Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, яка була прийнята, але жодних дій, спрямованих на внесення до ЄРДР наданих нею відомостей про вчинення громадянкою ОСОБА_4 незаконних дій по відчудженню майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5 не перевірено та не здійснено досудового слідства даним органом. Прийняла рішення звернутися до суду із скаргою на бездіяльність прокурора.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 , будучи повідомленою про час, день та місце розгляду скарги, не прибула, через канцелярію суду подала заяву від 29 квітня 2010 року за вхідним №1943, в якій зазначила, що скаргу підтримує, просила розглянути без її участі, у зв`язку із встановленням карантину на всій території України з 12 березня 2020 року.

Прокурор в судове засідання не прибув, через електронну адресу надіслав клопотання від 15 травня 2020 року за вхідним ЕП-1113/20 про неможливість прибуття, вказавши, що у задоволенні скарги слід відмовити, так як прокурором було своєчасно скеровано заяву ОСОБА_3 до територіального органу поліції для вивчення і вирішення в межах наданих повноважень, не надавши, крім листа, слідчому судді підтверджуючих обставини зазначених документів.

Остільки, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, але відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, як і поважність не прибуття скаржниці до суду з підстав встановлення карантину на всій території України з 12 березня 2020 року, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та, відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», слідчий суддя, вважає за можливим, як виняток, розглянути скаргу у їх відсутності.

Слідчий суддя, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про судовий розгляд скарги, зміст отриманих від них повідомлень, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про обґрунтованість скарги та підстави для її задоволення.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Так, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Із наданих скаржницею ОСОБА_3 матеріалів, при скарзі, вбачається, що 26 березня 2020 року скаржник ОСОБА_3 скористалася своїм правом та звернулася до прокуратури Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області із повідомленням про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно громадянки ОСОБА_4 , яка на її думку, вчиняє незаконні дії по відчудженню майна, яке належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 , з кваліфікацією дій за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.2 ст.162 КК України (а.с.6-8), в порядку ст.214 КПК України. Не отримавши відповіді на повідомлення протягом 24 годин, 03 квітня 2020 року подала до Шполянського районного суду Черкаської області скаргу на бездіяльність прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її повідомленням (а.с.1-5).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий чи прокурор мають прийняти рішення про внесення чи відмову у внесенні повідомлення про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Однак, стадія досудового розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності п.5 ч.11ст.3 КПК України. Відповідно до ст.214 КПК України, саме слідчий та прокурор є суб`єктами, які реалізують завдання кримінального судочинства та є відповідальними особами щодо «якості» перевірки заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення, оскільки на них покладається обовязок вивчення цих заяв та повідомлень та прийняття рішень по внесенню повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань чи відмові у внесенні до ЄРДР. Законом передбачено обов`язок слідчого прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, прийняти і зареєструвати їх. Будь-яка відмова не допускається. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважається поданим з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність за винятком випадків, коли таке попередження неможливо зробити з об`єктивних причин - надходження заяви чи повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження, тощо. Слідчий, прокурор здійснюють свої повноваження відповідно до вимог КПК, починаючи з моменту надходження інформації про кримінальне правопорушення від заявника до правоохоронного органу, що фактично і є передумовою для початку досудового розслідування. Ця інформація подається у вигляді заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення як в усній формі викладена фізичною особою і оформлена в письмовій формі посадовою особою, так і письмово надіслана поштою або передана фізичною особою до відповідного органу, установи особисто. Реєстрація кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Положення ст.218 цього Кодексу. Реєстраторами ЄРДР є: прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань з моменту створення. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до Реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою передбачену законом юридичну відповідальність. Таким чином, саме слідчий та прокурор є особами, які відповідно до КПК України являються відповідальними особами за внесення тієї чи іншої інформації від громадян та юридичних осіб до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення та здійснюють первинну юридичну оцінку цих заяв та повідомлень на предмет встановлення чи не встановлення в цих матеріалах ознак кримінального правопорушення. Відповідно до ч.7 ст.214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобовязаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує, що суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування Європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ "Руїс Торіха проти Іспанії", 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні "Бєлоусов проти України" у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. ("Алексахін проти України" п.55).

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються …орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

За обставинами даної справи, орган, який отримав заяву про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , мав надати юридичну оцінку повідомленню та матеріалам, які надійшли, внести відомості до ЄРДР або відмовити у внесенні. Прокурором не спростовано слідчому судді доводів скаржниці і тому наведені нею мотиви порушення її прав та інтересів, підлягають оцінці.

Аналізуючи викладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не повідомлення про розгляд заяви заявника, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.214,303-307,309 КПК України, п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради Європейських суддів, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.2 ст.162 КК України задоволити.

Визнати бездіяльність прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 26 березня 2020 року ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.2 ст.162 КК України.

Зобов`язати прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, у відповідності ст.214 КПК України, розглянути заяву від 26 березня 2020 року ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185, ч.4 ст.190, ч.2 ст.162 КК України.

Копію ухвали суду направити для відому та виконання до Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області та скаржниці ОСОБА_3 ..

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1