Справа № 496/1915/20
Провадження № 1-кс/496/888/20
У Х В А Л А

27 травня 2020 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 від 23.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням з вказаним клопотанням, в якому просить арештувати автомобіль ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 та саморобний напівпричіп (не зареєстрований) із застосуванням заборони розпорядження та користування зазначеним майном. При цьому посилається на те, що до Біляївського ВП надійшла заява директора КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» код:31185820 ОСОБА_4 про те, що в ніч на 09.04.2020 року у с. Мирне, Біляївського району Одеської області невідомі особи шляхом вільного доступу та демонтажу металоконструкцій теплиць, що розташовані на території майнового комплексу, скоїли крадіжку теплиць. (ЄО №3303). Відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР №0000247 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2020 року за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 23.05.2020 року в рамках вищевказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.05.2020 року, за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 та саморобний напівпричіп (не зареєстрований). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 , кольору адриатика, 1975 р.в., з номером кузова НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 . Вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на вилучене майно для подальшого його збереження як речового доказу.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що він постійно користується автомобілем та причепом для роботи.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що вилучений автомобіль «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 та саморобний напівпричіп відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскілки ймовірно можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, однак суд не вбачає підстав для застосування заборони розпорядження та користування до автомобілю «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 та саморобного напівпричіпу, оскільки викладені норми закону та обставини справи дають суду підстави для висновку, що накладення арешту на вилучений автомобіль та причеп в даному випадку переслідує єдину мету збереження речових доказів, разом з тим відсутні підстави для проведення експертних досліджень арештованого транспортного засобу та напівпричепу, належного його огляду та фіксування необхідної інформації, що вимагало б необхідність застосування зазначених заборон.

Таким чином слідчий суддя вважає що дане клопотання слід задовольнити частково.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- саморобний напівпричіп (не зареєстрований)

- автомобіль «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 , кольору адриатика, 1975 р.в., з номером кузова НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1