Справа №211/6179/19
Провадження № 1-кп/211/665/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001164 від 12.08.2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, який працює машиністом машино-обслуговування верху батареї на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», не одружений, на утриманні має малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.07.2019 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, на таксі приїхав до дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де перебувала його колишня співмешканка ОСОБА_6 , та на ґрунті ревнощів, між останніми виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачуючи суспільно-небезпечні наслідки свого діянь та бажаючи їх настання, 26.07.2019 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля забору дачного будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , наблизився до ОСОБА_6 , та умисно, цілеспрямовано, лівою рукою зжатою в кулак наніс останній один удар в правий бік, після чого, потерпілій ОСОБА_6 стадо погано та остання присіла, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, знаходившись навпроти потерпілої ОСОБА_6 , умисно, цілеспрямовано наносив останній невизначену кількість ударів ногами в область нижніх кінцівок. В результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх та нижніх кінцівок, спини, садно правого колінного суглобу, які згідно висновку експерта №1283 від 03.09.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, закритого перелому 9-го ребра праворуч, які згідно висновку експерта №1283 від 03.09.2019 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби) П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив своїми показаннями обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що в липні 2019 року він поїхав на дачу до потерпілої, де на емоціях вдарив її один раз в район живота та ще декілька ударів спричинив по ногам. Він щиро кається у скоєному, просить не карати його суворо.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

Визнавши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками: умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній. Беручи до уваги історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, шо обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, висновку досудової доповіді, складеної представником органу пробації, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, позиції потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді обмеження волі в межах санкції статті 122 частини 1 КК України із застосуванням положень ст. ст.75, 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1