КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 14 лютого 2020 року, заборонивши йому з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що в період часу з 06 серпня по 13 листопада 2019 року учасники злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші невстановлені слідством особи, маючи умисел на вимагання чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами та з погрозою вбивства, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинили вимагання у ОСОБА_17 грошових коштів в розмірі 400 000 доларів СІІІА, що на момент вчинення злочину згідно курсу Національного Банку України (далі ВБУ) склало 9 806 320 гривень.

На ухвалу слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу її, постановити нову ухвалу, якою продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування до 14 лютого 2020 року, включно.
Вважає, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який нездатний запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім того, не враховано і не надано оцінку тим обставинам, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів у складі злочинної організації разом з іншими підозрюваними шляхом постійного психологічного тиску на потерпілих та із неодноразовим застосуванням насильства, в тому числі фізичного, з застосуванням ножів та різного виду зброї.
На думку апелянта, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 07 вересня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0007474, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України.

14 листопада 2019 року, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , та того ж дня повідомлено про підозру:

- у злочинній організації, створеній з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину та у злочинах, вчинених такою організацією;
- незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненого з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї, вчиненому організованою групою;
- вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами та з погрозою вбивства (вимаганні), вчиненому повторно, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року відносно ОСОБА_18 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11 січня 2020 року включно.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 від 02 січня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007474 до трьох місяців.

03 січня 2020 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 лютого 2020 року, включно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 14 лютого 2020 року, заборонивши йому з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,враховуючи при цьому особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими. Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Твердження прокурора про те, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні прокурора ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не достатньо враховано особу підозрюваного, тяжкість та характер вчинених ОСОБА_6 злочинів, є безпідставними, оскільки спростовуються змістом постановленої ухвали.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Окрім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції захисником ОСОБА_8 надано копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року, якою ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком до 12 квітня 2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 14 лютого 2020 року, заборонивши йому у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/899/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_20
Категорія ст.181 КПК Доповідач ОСОБА_1