Справа № 1-17/08
провадження № 1-в/632/34/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» ОСОБА_6 ,розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, без визначеного місця проживання, засудженого 03 березня 2008 року апеляційним судом міста Києва за п. п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до тринадцяти років позбавлення волі, ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2016 року у строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2007 року по 27 травня 2008 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Від Державної установи «Первомайська виправна колонія (№ 117)» надійшло подання, узгоджене зі спостережною комісією при Первомайській районній державній адміністрації Харківської області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі перебуває з 24 листопада 2007 року.

При цьому, за час перебування у Державних установах «Київський слідчий ізолятор» та «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався задовільно. Невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

За час відбування покарання у Державній установі «Піщанська виправна колонія (№59)» допускав порушення встановлених заборон та невиконання обов`язків, за що 36 разів притягався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав, до праці не залучався.

За час перебування у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№ 117)» - з 02 лютого 2018 року, характеризується позитивно відбуваючи покарання невиконання покладених на нього обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав, сім разів заохочувався адміністрацією установи.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 просив подання задовольнити та звільнити його умовно-достроково.

Захисник, підтримуючи позицію засудженого, просив задовольнити подання, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, пославшись на те, що засуджений за весь час відбування покарання систематично злісно порушував встановлений режим та умови відбування покарання, постійно не виконував покладені на нього обов`язки та порушував заборони, встановлені до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі,за що 49 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі до нього неодноразово застосовувалися найсуворіші стягнення - поміщення до дисциплінарного ізолятору та переведення до приміщення камерного типу. Тобто, ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Заслухавши думку прокурора, захисника та представника установи виконання покарань, пояснення засудженого, дослідивши матеріали, додані в обґрунтування подання та матеріали особової справи ОСОБА_4 , суд доходить наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

За змістом наведеної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до пунктів 2, 13, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що особа, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії.

Розглядаючи відповідне клопотання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 03 березня 2008 року був засуджений апеляційним судом міста Києва за п. п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до тринадцяти років позбавлення волі. Строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2007 року по 27 травня 2008 року ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2016 року зарахований у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 24 листопада 2007 року, кінець строку - 21 травня 2020 року. На день розгляду подання ОСОБА_4 залишилось відбути три місяці і чотирнадцять днів.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24 листопада 2007 року, при цьому з 28 листопада 2007 року по 12 липня 2008 року та з 23 грудня 2017 року по 01 лютого 2018 року утримувався у слідчих ізоляторах, під час знаходження у яких стягнень та заохочень не мав.

Однак, з 13 січня 2008 року по 22 грудня 2017 року засуджений відбував покарання у Державній установі «Піщанська виправна колонія (№59)», де протягом всього часу відбування покарання характеризувався виключно негативно: по прибуттю до установи працевлаштований не був, у зв`язку із небажанням працювати, участь у громадському житті відділення не приймав, систематично злісно порушував встановлений режим відбування покарання, зневажливо ставився до майна установи, публічно демонстрував зневажливе ставлення до законних вимог персоналу установи виконання покарань, свою винуватість у скоєному злочині визнавав частково, вперто не бажав ставати на шлях виправлення.

За порушення режиму відбування покарання мав 36 стягнень, у тому числі: 10 разів поміщався у дисциплінарний ізолятор, 5 разів переводився до приміщення камерного типу.

Відповідно до витягу з протоколу № 11 від 28 травня 2014 року комісією Державної установи «Піщанська виправна колонія (№59)» засудженому ОСОБА_4 відмовлено у застосуванні ст. ст. 100, 101 КВК України.

Із витягу з протоколу № 8 від 16 березня 2016 року вбачається, що комісією зазначеної установи виконання покарань засудженому відмовлено у застосуванні ст. 107 КК України.

З 02 лютого 2018 року по теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№ 117)», за час перебування у якій, допустив 13 порушень режиму тримання, що виразилося у порушенні режиму відбування покарання і розпорядку дня, неправомірній поведінці по відношенню до представників адміністрації установи, за що мав 13 стягнень, в тому числі 4 рази поміщався до дисциплінарного ізолятору та один раз переводився до приміщення камерного типу. Останнє стягнення було накладене 25 березня 2019 року.

Рішенням профілактичної комісії з розгляду матеріалів щодо постановки та зняття з профілактичного обліку засуджених від 06 лютого 2019 року ОСОБА_4 був поставлений на профілактичний облік засуджених, як схильний до порушення установленого порядку відбування покарання, з якого був знятий лише 17 жовтня 2019 року.

Слід зауважити, що протягом одинадцяти місяців з 02 лютого 2018 року до 10 січня 2019 року ОСОБА_4 порушень режиму тримання не допускав, за що тричі заохочувався адміністрацією установи виконання покарань, і що могло б свідчити, що він став на шлях виправлення, однак у подальшому, протягом 2019 року засудженим було вчинено 13 проступків, про які йдеться вище.

За таких обставин, не зважаючи на застосовані до засудженого заохочувальні заходи протягом строку, що безпосередньо передував розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, у суду відсутні підстави вважати, що поведінка ОСОБА_4 та його ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, та що цілі покарання досягнуті раніше, ніж у строк покарання, призначений вироком. Навпаки встановлено, що майже весь строк відбування покарання засуджений характеризувався негативно, а період зміни його поведінки на кращу має досить нетривалий характер.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що до засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання в порядку, визначеному ст. 107 КК України, а тому вважає дане подання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання адміністрації Держаної установи «Первомайська виправна колонія (№ 117)» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 107 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1