Справа № 495/1012/20
№ провадження 1-кс/495/1468/2020
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровський клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0000033, -

В С Т А Н О В И В:
02.07.2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що під час перевірки матеріалів ЖЕО №18122 від 08.11.2019 року, встановлено, що 08.11.2019 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, надійшло телефонне повідомлення оператора 102, про те, що 08.11.2019 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, на річці Глибокий Турунчук Білгород-Дністровського району Одеської області на території Нижньодністровського національного природного парку, відбулося зіткнення човну «Прогресс», який повертався з промислу з човном « ОСОБА_5 », який рухався на рибалку. Дані наслідки стались в результаті встановлення плавучого огородження у вигляді натягнутого металевого тросу з буйками довжиною 75 метрів та плавучого пункту чергування, та змін та обмеження традиційного руху плавзасобів, на річці Глибокий Турунчук Білгород-Дністровського району Одеської області на території Нижньодністровського національного природного парку, в наслідок чого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув на місці, а ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст.214 КПК України було внесено до ЄРДР №0000033 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 279 ч.3 КК України.
01.07.2020 року ОСОБА_8 на CD диску видав матеріал відеозапису зняття тросу який перегородив судовий рух по річці ОСОБА_9 .
Так, постановою слідчого у кримінальному провадженні
№0000033 від 13 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 279 КК України, вищевказане майно визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Одночасно, нормою ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, якими, як зазначено вище, визнано вказані предмети.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна саме для забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України «Речові докази». Орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, вважає що вилучені речі та предмети, відповідають критеріям речових доказів.
Відповідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, на які спрямовано кримінальне правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час проведення обшуку, огляду.
Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
У відповідності до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Враховуючи, що, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчим, прокурором у даному кримінальному провадженні вжиті необхідні заходи з метою виявлення вищезазначених предметів, вилучених в ході огляду, на які може бути накладено арешт, під час досудового розслідування необхідно накласти арешт на майно у вигляді заборони відчужувати та використовувати таке майном будь-кому та будь-яким чином, оскільки його незастосування може призвести до втрати предметів злочину і речових доказів, приховування в інших місцях, пошкодження чи псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі іншим особам, відчуження даного майна з метою уникнення кримінальної відповідальності або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема унеможливити проведення необхідних експертиз по вилученим речовим доказам, інших слідчих дій, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилучених предметів та речей, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.
З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду, і в подальшому використанні відповідно ст.ст. 84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримала, просила його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна для запобігання його знищенню та відчуженню, а також наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні № 0000033.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0000033 задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: - CD диск виданий ОСОБА_8 . матеріал відеозапису зняття тросу який перегородив судовий рух по річці ОСОБА_9 , для запобігання змінам, знищенню та відчуженню, та наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0000033.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: