У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 181 102 500 005 32 від 15 грудня 2018 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 309 КК України,
за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято під варту в залі суду.
Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 15 липня 2019 року.
З ОСОБА_6 стягнуто на користь держави 858,00 грн. за проведення експертизи матеріалів та виробів та 23.385,90 грн. за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, а всього - 24.243,90 грн.
В провадженні вирішена доля речових доказів.
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 16 липня 2019 року виправлена описка у резолютивній частині вироку від 15 липня 2019 року стосовно ОСОБА_6 та добавлено нове речення, яким зараховано до строку відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 15 грудня 2018 по 17 грудня 2018 року.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 14 грудня 2018 року, біля 21.00 год., перебуваючи в приміщенні будинку культури в с. Нова Маківка Рокитнянського району дізнався від односельців, що його дружина ОСОБА_10 зраджує йому з ОСОБА_11 , який проживає в АДРЕСА_2 , і на даний час перебуває в останнього.
З метою перевірки вказаного факту, обвинувачений пішов до місця проживання ОСОБА_11 - АДРЕСА_2 і через вікно помітив свою дружину - ОСОБА_10 , яка лежала на дивані з ОСОБА_11 , після чого почав стукати у вікно та двері, але на його дії ніхто не реагував.
У цей час у обвинуваченого на ґрунті ревнощів виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
З цією метою він підійшов до вхідних двостулкових дверей, які були зачинені на защіпку зсередини, та з силою смикнув їх за ручку, від чого двері відчинилися, після чого відразу зайшов до кімнати, де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Перебуваючи в кімнаті, обвинувачений вхопив за волосся ОСОБА_10 та потягнув її до кухні, де посадив на лавку, а сам повернувся в кімнату, де з мотиву особистої неприязні, який виник на ґрунті ревнощів, почав наносили ОСОБА_11 тілесні ушкодження та поперекидав меблі та речі в кімнаті.
Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , обвинувачений повернувся до кухні, де умисно наніс два удари долонею правої руки в ліву частину обличчя потерпілої ОСОБА_10 .
У цей час до будинку зайшла сусідка ОСОБА_13 з неповнолітнім сином обвинуваченого - ОСОБА_14 , яка почала заспокоювати обвинуваченого з приводу його дій та в подальшому всі вийшли на вулицю, а перед цим ОСОБА_10 , скориставшись нагодою, втекла з будинку та заховалася неподалік в гаражі сусіднього будинку, належного ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 .
Доводячи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_10 , обвинувачений, діючи умисно, протиправно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, зайшов на подвір`я ОСОБА_15 , де в гаражному приміщенні виявив свою дружину, яку вхопив за одяг та з силою виштовхнув на вихід з приміщення гаража. Від вказаного поштовху ОСОБА_10 впала на землю обличчям вниз та перекотилась на спину.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, обвинувачений підійшов до останньої, яка лежала на спині та вдарив два рази долонею лівої руки по обличчю, після чого за одежу підняв на ноги та кинув потерпілу в напрямку вхідної калитки, від чого та впала на землю та втратила свідомість.
У подальшому обвинувачений спільно із сином ОСОБА_16 віднесли потерпілу ОСОБА_17 до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де остання прийшла до свідомості, перевдягнулася та лягла на ліжко.
15 грудня 2018 року, біля 10 год., обвинувачений прокинувся та виявив свою дружину ОСОБА_10 без ознак життя, про що повідомив до поліції та повідомив про факт спричинення ним їй тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_10 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку та стисненням головного мозку, яка могла утворитися від багаторазової дії рук людини в область голови з достатньою силою, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Крім того, в кінці серпня 2016 року, біля 14 год., обвинувачений, перебуваючи в лісосмузі між селами с. Нова Маківка та с. Савинці Рокитнянського району, помітив дикоростучі рослини коноплі і усвідомлюючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, умисно, таємно від сторонніх осіб, для власних потреб зірвав гілки з листям та суцвіттям, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.
Згодом обвинувачений переніс зірвані гілки з листям та суцвіттям рослини коноплі до свого помешкання в АДРЕСА_1 , де помістив їх до господарського приміщення для висушування.
Починаючи з кінця серпня 2016 року обвинувачений незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб в господарському приміщенні за місцем свого проживання, періодично вживаючи його шляхом куріння.
15 грудня 2018 року, біля 10 год. 40 хв., за місцем проживання обвинуваченого під час огляду місця події працівниками Рокитнянського ВП за адресою: вул. Берегова, б. 1, с. Нова Маківка, Рокитнянського району, в приміщенні господарської будівлі на дерев`яній шафі було виявлено та вилучено сухі стебла з листям та суцвіттям зеленого кольору, які обвинувачений зберігав для власних потреб без мети збуту - що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину - 71,7 г.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить змінити вирок Рокитянянського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року, ухваленого стосовно нього, та перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 121 КК України на іншу статтю, призначивши йому покарання за заподіяння тілесних ушкоджень з необережності.
Прокурор ОСОБА_18 , яка брала участь в судовому провадженні, в запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 вважає вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року стосовно останнього законним і обґрунтованим.
Потерпілий ОСОБА_19 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся у спосіб, передбачений кримінальний процесуальним законом.
Його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого та в його інтересах захисника на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши висновок судово-медичного експерта на задоволення клопотання сторони захисту, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною захисту у суді апеляційної інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 309 КПК України та ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
При цьому висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту стороною захисту не оспорюються, а тому вони, як і правильність кваліфікація дій обвинуваченого у цій частині за ч. 1 ст. 309 КК України - не перевіряються на виконання вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
Що стосується обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, то сам ОСОБА_6 в судах першої та апеляційної інстанцій та в апеляційній скарзі не заперечував обставин того, що 14 грудня 2018 року, у вечірній час, він перебував у приміщенні будинку культури с. Нова Маківка, де мешканець цього ж села ОСОБА_20 повідомив йому, що його-обвинуваченого дружина зраджує йому і зараз перебуває в ОСОБА_11 .
Він пішов до будинку ОСОБА_11 перевірити, чи це дійсно так, де через вікно побачив свою дружину та ОСОБА_11 , які лежали на ліжку.
Він- ОСОБА_6 почав стукати у вхідні двері, але його не почули, тому він з силою смикнув двері, які були зачинені зсередини на защібку, від чого ті відчинилися, і він зайшов до кімнати.
Підійшовши до ліжка, він підняв з нього дружину, яку потягнув на кухню, де посадив на стілець, після чого двічі вдарив її долонею по обличчю, та повернувшись до кімнати, декілька разів вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_11 , а потім перекинув меблі та інші речі.
Згодом до кімнати зайшла сусідка ОСОБА_11 - ОСОБА_13 та його-обвинуваченого син, які почали його заспокоювати, а в цей час дружина втекла.
Він, шукаючи дружину, знайшов її в гаражі сусіда, та потім, витягнувши її назовні, кинув на землю.
Коли дружина лежала на землі, він вдарив її кілька разів долонею руки по обличчю, а потім підняв і знову кинув на землю, від чого дружина втратила свідомість.
Спільно з сином він переніс дружину до свого будинку, де та самостійно перевдягнулася і лягла спати.
Вранці 15 грудня 2018 року він- ОСОБА_6 виявив, що дружина мертва, про що повідомив поліцію, розповівши про обставини спричинення ним дружині тілесних ушкоджень.
На такі ж обставини вказав ОСОБА_6 і під час проведення слідчого експерименту 26 грудня 2018 року за його участі, згідно даних досліджуваного протоколу про що, він на місці показав, де спричиняв ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а саме, в будинку ОСОБА_11 , біля гаражу на території домоволодіння ОСОБА_15 та біля свого будинку.
Відеозапис проведення слідчого експерименту був переглянутий в суді першої інстанції.
Як показав суду першої інстанції свідок ОСОБА_20 , дружину ОСОБА_6 - ОСОБА_21 він бачив до досліджуваних подій декілька разів з крововиливами на обличчі. 14 грудня 2018 року він-свідок в будинку культури повідомив ОСОБА_6 , що дружина останнього зараз перебуває в ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_6 вийшов назовні.
Згідно пояснень свідка ОСОБА_11 суду першої інстанції, 14 грудня 2018 року, у вечірній час, він знаходився вдома по АДРЕСА_2 , - спав на дивані, а потім прокинувся від криків.
ОСОБА_6 бив свою дружину - ОСОБА_21 , яка лежала на дивані в іншій кімнаті.
ОСОБА_6 був у збудженому стані, вдарив його- ОСОБА_11 кулаком кілька разів в обличчя, від чого він впав на землю та втратив свідомість.
Прийшовши до свідомості, побачив в кімнаті свою сусідку ОСОБА_13 , яка заспокоювала ОСОБА_6 .
Про будь-які інші події він не знає.
Вранці його- ОСОБА_11 навідав брат, який викликав поліцію та швидку допомогу.
Претензій до ОСОБА_6 він- ОСОБА_11 не має.
Свідок ОСОБА_13 суду першої інстанції пояснила, що 14 грудня 2018 року, біля 21 год., вона почула шум з кімнати ОСОБА_11 , який проживає в одному з нею будинку - через стінку.
Зайшовши в кімнату ОСОБА_11 , вона побачила ОСОБА_6 .
В кімнаті все було перевернуто та розкидано.
ОСОБА_6 стояв біля дружини, але при ній-свідкові обвинувачений нікого не бив.
Тілесних ушкоджень у ОСОБА_21 вона-свідок не бачила, але було побите обличчя у ОСОБА_11 .
Після цього всі вийшли на вулицю.
Як показав суду першої інстанції син обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_22 , він знаходився біля будинку культури в с. Нова Маківка 14 грудня 2018 року, коли побачив батька, який вийшов з будинку культури та пішов по вулиці.
Пішовши за ним, вони дійшли до будинку ОСОБА_11 .
Він- ОСОБА_22 зайшов до кімнати, де перебував ОСОБА_11 , тільки разом з сусідкою останнього ОСОБА_13 , а потім вийшов з будинку разом з ОСОБА_23 , яку і довів до початку вулиці, а далі пішов сам.
Так як додому ніхто не прийшов, він-свідок повернувся подивитися, де перебувають ОСОБА_21 з батьком.
Знайшов ОСОБА_10 , лежачою на землі, а поряд з нею стояв батько. Обличчя у ОСОБА_21 було побите.
Батько попрохав його допомогти донести ОСОБА_21 , яка була без свідомості, до їх будинку, що він-свідок і зробив.
З показань свідка ОСОБА_24 суду першої інстанції видно, що увечері до неї додому по АДРЕСА_4 , прийшла ОСОБА_10 , яка попросила дозволу переночувати в неї та повідомила, що забере свої речі і прийде пізніше, на що вона-свідок їй відповіла відмовою, оскільки очікувала на сина.
Почувши через деякий час легенький стук у вікно, а згодом і шерех у гаражі її двору, який прибудований до будинку і знаходиться поряд з кімнатою, де вона спала, вона-свідок побачила у вікно, як ОСОБА_6 тягнув по землі за волосся дружину з гаражу до хвіртки, яка знаходиться метрах в 10 від гаражу.
Вранці вона- ОСОБА_24 побачила напроти гаража краплі крові, а її чоловік, який прийшов вранці додому, побачив, що і хвіртка знята з завісів, яка лежала неподалік. Також у дворі лежали дві сумки з одежею, що належали ОСОБА_10 .
Як пояснив суду першої інстанції свідок ОСОБА_15 , він вранці 15 грудня 2018 року знайшов в гаражі сумку з речами, що належали ОСОБА_10 , в якій був і її паспорт.
На подвір?ї бачив кров.
Обличчя у ОСОБА_11 було побите, в кімнаті все було перевернуто.
Хтось вночі зняв хвіртку з завісів, яка лежала неподалік.
Свідок ОСОБА_25 суду першої інстанції показав, що був понятим при огляді місця події 15 грудня 2018 року, де у дворі ОСОБА_6 бачив краплі крові біля колодязя та пасма волосся у крові а у будинку на ліжку в халаті лежала мертва ОСОБА_10 .
У будинку ж ОСОБА_11 все було перевернуто.
Аналогічні за змістом пояснення дав суду першої інстанції і свідок ОСОБА_26 , який також брав участь в огляді місця події 15 грудня 2018 року як понятий.
Як видно зі змісту телефонного повідомлення до чергової частини Рокитнянського РВ, виявлено труп ОСОБА_10 , яку перед цим побив руками та ногами її чоловік ОСОБА_6 .
З даних протоколу огляду місця події від 15 грудня 2018 року, схеми місця пригоди та фототаблиці вбачається, що при огляді подвір?я за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , виявлений пучок волосся різної довжини чорного кольору та поряд краплі рідини червоного кольору, а в будинку на ліжку виявлений труп ОСОБА_10 в халаті, на нижніх кінцівках якої є садна фіолетового кольору, навколо очей, на спинці носа, підборіддя, щоках - чисельні синці темно синього кольору, на чолі та підборідді і на поверхні грудної клітини - садна.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 15 грудня 2018 року з фототаблицею до нього, при огляді домоволодіння належного ОСОБА_11 по АДРЕСА_5 , при вході на подвір?я на снігу виявлена пляма бурого кольору та при вході в квартиру виявлені плями бурого кольору. В будинку всі речі розкидані. Плями бурого кольору виявлені на подушці, яка лежить на дерев?яному дивані, на телевізорі, який лежить на підлозі. На підлозі виявлені чисельні плями бурого кольору.
Як указують дані протоколу огляду місця події від 15 грудня 2018 року з фототаблицею до нього, на подвір?ї за адресою: АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_15 , у 5-ти м. від хвіртки виявлені плями бурого кольору та пучок волосся, чорну жіночу сумку, в?язаний светр біло-чорного кольору, біля яких також виявлені плями рідини бурого кольору.
З даних висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 07 травня 2019 року за № 10-112 видно, що у наданому на дослідження змиві речовини бурого кольору, вилученого із засніженого подвір?я по АДРЕСА_1 , подвір?я по АДРЕСА_5 та подвір?я по АДРЕСА_4 , виявлено кров людини та клітини з ядрами, які збігаються з генетичними ознаки зразка крові ОСОБА_10 .
На підставі даних, що вказані у висновках експертиз № 211 від 15 грудня 2018 року та № 29/д від 23 січня 2019 року, при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено: синці та садна на обличчі, м?які покрови голови просякнуті кров?ю у всіх відділах, крововиливи під оболонки головного мозку; кров у шлуночках головного мозку, стиснення речовини головного мозку, синці на кінцівках.
Внутрішньочерепна травма утворилася від дії тупого предмета (ів), могла утворитися від багаторазової дії рук (ніг) людини в область голови з достатньою силою та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент заподіяння та мають ознаки спричинення прижиттєвості.
На трупі не виявлено тілесних ушкоджень, які характерні для самооборони.
Судово-медичних даних, що дозволяють судити про розташування потерпілої та нападника в момент нанесення тілесних ушкоджень чи про послідовність їх нанесення - не має.
Після отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла здійснювати активні дії в короткий проміжок часу.
Травма, яка спричинила смерть потерпілої, не могла утворитися при падінні потерпілої з висоти зросту і при падінні з прискоренням на різні покриття і предмети.
Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку та стисненням головного мозку.

Опитаний в судовому засіданні суду першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_27 підтвердив свої висновки та показав, що виявлені чисельні тілесні ушкодження спричинені потерпілій ОСОБА_10 руками рук людини, при цьому удари наносилися із значною силою і не могли бути утворені від падіння на землю з висоти власного зросту чи при падінні на предмети, зокрема меблі в будинку ОСОБА_11 .
При описаних тілесних ушкодженнях потерпіла ОСОБА_10 деякий час могла вчиняти активні дії - розмовляти, перевдягатися, ходити.
Підстав не довіряти вказаним висновкам експерта у колегії суддів не має, оскільки вони є науково обґрунтованими, проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентним фахівцем, який володіє спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ним питань, має тривалий стаж експертної роботи та ще і за тим, що вони підтверджуються іншими доказами у кримінальному провадженні.
А тому позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_6 бив ОСОБА_10 тільки долонею руки, а тому тілесні ушкодження їй могли бути спричинені при падінні останньої з висоти власного зросту, коли обвинувачений кидав чи штовхав дружину, - правильно розцінена судом першої інстанції як намагання ОСОБА_6 уникнути відповідальності за вчинений злочин чи зменшити ступінь своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, - з чим погоджується і колегія суддів.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 27 від 20 грудня 2018 року, ОСОБА_6 у період, коли були скоєні інкриміновані йому дії і в даний час на будь-які психічні захворювання не страждав і не страждає, здатний, з урахуванням рівня його розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей, розуміти характер та фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати наслідки.
У період, коли були скоєні інкриміновані йому дії у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність та можуть розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання, - не перебував.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_10 з необережності є явно надуманими, оскільки характер дій обвинуваченого, який розпочав бити свою дружину - ОСОБА_10 руками в область голови ще у будинку ОСОБА_11 , а кола вона втекла, віднайшов її у гаражі сусіднього будинку ОСОБА_15 , звідки виштовхнув на подвір?я, від чого вона впала, та він лежачій ОСОБА_10 продовжував наносити удари руками в область голови, після чого знову підняв її та кинув в напрямку вхідної калитки, від чого вона впала, втративши свідомість, - свідчить саме про умисних характер дій обвинуваченого ОСОБА_6 , які він вчиняв протягом певного відрізка часу, переслідуючи ОСОБА_10 , при цьому усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, які і настали у виді спричинення ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження - внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку та стисненням головного мозку, що потягло її смерть.
Отже, дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , кваліфікувавши його дії в цій частині за ч. 2 ст. 121 КК України.
Підстав для зміни вироку суду першої інстанції та перекваліфікації дій ОСОБА_10 у досліджуваній частині з ч. 2 ст. 121 КК України на менш тяжкий закон, як про це поставив питання обвинувачений в апеляційній скарзі, - колегія суддів не вбачає.
Покарання ОСОБА_6 призначено з дотриманням положень ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України, в межах санкцій ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 121 КК України, та за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України.
Доля речових доказів у провадженні вирішена у порядку ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати стягнуті на підставі ст. 124 КПК України, правильність чого в апеляційні скарзі обвинуваченого не оспорюється.
За викладеним, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 181 102 500 005 32 від 15 грудня 2018 року стосовно нього - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3