Справа № 743/31/20
Провадження №1-кп/743/18/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000534, внесене до ЄРДР 18.11.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України;

ВСТАНОВИВ:

17.11.2019 близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння розташованого в АДРЕСА_3 розуміючи, що посягає на права, життя та здоров`я працівника правоохоронного органу, діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності працівника правоохоронного органу - поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ріпкинського відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , який 17.11.2019 року близько 22 години 54 хвилини, знаходячись у форменому одязі, прибув за вказаною вище адресою у складі групи реагування патрульної поліції Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області за повідомленням про вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства, тобто виконував свої службові обов`язки по забезпеченню публічної безпеки і порядку, відповідно до ст.ст.2, 23 Закону України «Про національну поліцію», не реагуючи на законні вимоги поліцейського припинити свої протиправні дії, висловлюючись нецензурними словами на адресу старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , який згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу та виконував покладені на нього службові обов`язки, умисно наніс не менше 4 ударів руками в область голови ОСОБА_4 , після чого, схопив останнього за формений одяг та при навмисному падінні потягнув за собою, внаслідок чого потерпілий вдарився головою об цеглу.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 3 Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійними ранами та саднами голови, які в сукупності, як єдине багатокомпонентне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що в листопаді 2019 року він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у вечірній час прийшов до своєї співмешканки, яка на тай час проживала в АДРЕСА_3 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 перебував у стані сп`яніння, його співмешканка заперечувала щодо перебування обвинуваченого у житловому приміщенні, у зв`язку з чим між сторонами виник словесний конфлікт і на місце події були викликані працівники поліції. Після прибуття працівників правоохоронного органу відносно ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення і він пішов до місця свого проживання на АДРЕСА_2 . Того ж вечора ОСОБА_5 вдруге прийшов до співмешканки і на місце події знову були викликані працівники поліції, які вдруге склали адмінпротокол, а потерпілий ОСОБА_4 став виводити ОСОБА_5 з приміщення, з метою доставлення до Ріпкинського відділення поліції. Не бажаючи їхати в смт.Ріпки, ОСОБА_5 став розмахувати руками, нанісши ОСОБА_4 декілька ударів в область обличчя, після чого, зачепившись за «козла» призначеного для розпилювання дров, став падати і схопивши ОСОБА_4 за одяг потягнув за собою, внаслідок чого вони упали обоє, а потерпілий отримав тілесні ушкодження. У скоєному обвинувачений щиро кається та вказує, що він просив вибачення у потерпілого і останній його пробачив. В сім`ї ОСОБА_5 виховується п`ятеро неповнолітніх дітей, а його співмешканка не працює. З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які учасниками судового розгляду не оспорюються. Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України. Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини пом`якшуючі та обтяжуючі покарання ОСОБА_5 . Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами обтяжуючими покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України є не судимим, упродовж року до вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_5 один раз притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП та відбув призначене судом стягнення. Обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога і має сталі соціальні зв`язки. З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено середній ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки як для суспільства в цілому, так і для окремих осіб, у зв`язку з чим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, є неможливим. Наведені дані про особу обвинуваченого, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, критичне ставлення до скоєного, наявність в сім`ї ОСОБА_5 п`ятьох неповнолітніх дітей, в своїй сукупності значно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим діяння і дають суду підстави для висновку про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та застосування щодо нього ч.1 ст.69 КК України, а саме призначення більш м`якого виду основного покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.345 КК України, зокрема громадських робіт. Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні. Речовими доказами необхідно розпорядитися в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази - три оптичні носії з відеозаписами до протоколів слідчих експериментів і копії документів, залишити в матеріалах справи.

Медичну картку стаціонарного хворого та рентгенівські знімки потерпілого ОСОБА_4 залишити в розпорядженні законного володільця - ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області».

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівської апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1