Справа № 302/261/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2020смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № ЄРДР 0000084 від 14.02.2020 і за обвинувальним актом від 08.03.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Бориня Турківського району Львівської області, мешканки АДРЕСА_1 , гр.України, з повною загальною технічною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 358 ч.4, 190 ч.1 , 190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 умисно, з метою неправомірного отримання коштів, ввела в оману працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського ОЦЗ) при отриманні статусу безробітного, що проявилось у наступному.

28.03.2013 ОСОБА_4 звернулась до працівників Міжгірського РЦЗ із заявою про надання їй статусу безробітного та при оформленні персональної картки, умисно використала завідомо підроблений запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 з неправдивими відомостями про стаж роботи по підготовці кам`яних порід на експорт у приватному підприємстві ПП «Білфен», яке 13.03.2015 рішенням № 1 від 25.02.2015 перейменовано на ПП «ЕПАУ ГРУП» у період з 04.02.2013 по 28.02.2013, хоча там взагалі ніколи не працювала ніяких договорів з вказаним підприємством не укладала. Про внесення відповідного запису до трудової книжки про трудовий стаж в приватному підприємстві «Білфен» вона домовилась з ОСОБА_5 біля адміністративної будівлі Міжгірського РЦЗ на початку січня 2013 року за що попередньо надала цьому громадянину грошові кошти в сумі 800 грн.

У зв`язку з використанням підробленого запису в трудовій книжці серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 було надано статус безробітної у відповідності до постанови КМУ № 198 від 20.03.2013 «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього Міжгірським районним центром зайнятості ОСОБА_4 було призначено допомогу по безробіттю у період з 04.04.2013 по 18.-6.2013, з 13.09.2013 по 31.10.2013 та з 18.04.2014 по 08.12.2014, - і виплачено державні кошти в сумі 5054,56 грн, якими вона заволоділа.

21.08.2015 ОСОБА_4 звернулась до працівників Міжгірського районного центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної та при оформленні персональної картки умисно використала завідомо підроблений стаж в трудовій книжці НОМЕР_1 з неправдивими відомостями про стаж роботи прибиральником службових приміщень в приватному підприємстві «ЕПАУ ГРУП» у період з 01.05.2015 по 31.05.2015, хоча там взагалі ніколи не працювала і ніяких договорів з вказаним підприємством не укладала. Про внесення відповідного запису до трудової книжки про трудовий стаж в ПП «ЕПАУ ГРУП» вона домовилася з ОСОБА_5 біля адміністративної будівлі Міжгірського РЦЗ в кінці квітня 2015, за що попередньо надала цьому громадянинові кошти в сумі 800 гривень.

У зв`язку з використанням підробленого підпису в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_4 було надано статус безробітної у відповідності до постанови КМУ № 198 від 20.03.2013 «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього Міжгірським районним центром зайнятості ОСОБА_4 було призначено виплату допомоги по безробіттю у період з 28.08.2015 по 21.10.2015 , з 01.03.2016 по 28.03.2016, - і виплачено державні кошти в сумі 1474, 07 грн., якими вона заволоділа.

В сукупності ОСОБА_4 заволоділа коштами на загальну суму 7888,62 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 встановлені обставини, а також вину в пред`явленому обвинуваченні за статтями 358 ч.4, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України визнала повністю, розкаялась у вчиненому. Просить узяти до уваги, що добровільно повністю відшкодувала завдану злочинами шкоду.

Представник потерпілої юридичної особи подав заяву про розгляд справи без його участі і в письмовому клопотанні просить узяти до уваги, що не має претензій до обвинуваченої майнового чи немайнового характеру, бо завдана шкода відшкодована нею повністю, що підтверджено відповідними банківськими квитанціями. Просить повернути в установу вилучену персональну справу ОСОБА_4 , яка визнана речовим доказом.

Згідно з ч.3 статті 349 КПК України, суд за згодою сторін кримінального провадження визнав недоцільним дослідження доказів за встановленими обставинами, бо вони ніким не оспорюються, роз`яснив наслідки цієї процесуальної дії та обмежився дослідженням показів обвинуваченої і документів, що її характеризують.

Оцінивши встановлені обставини, позицію сторін кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 вчинила злочини, які мали місце за кваліфікуючими ознаками, які передбачені Кримінальним кодексом України, а саме:

- стаття 359 ч.4 : використання завідомо підробленого документа за епізодами обвинувачення і за обставинами про одержання статусу безробітної в 2013 і в 2015 роках;

- стаття 190 ч. 1 : заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) за епізодом неправомірного одержання допомоги по безробіттю в 2013-2014 рр. ;

- стаття 190 ч.2 : заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за епізодом неправомірного одержання допомоги по безробіттю в 2015-2016 рр.

За вчинені злочини ОСОБА_4 підлягає покаранню в порядку, визначеному кримінальним законом.

Обираючи вид і розмір покарання за кожен вчинений злочин, суд бере до уваги таке.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданої злочинами шкоди на досудовому розслідуванні.

Суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка з місця проживання Син. Полянською сільською радою характеризується винятково позитивно, раніше не вчиняла злочинів та правопорушень, не працює, займається домашнім господарством, утримує двоє малолітніх дітей : доньок - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які статтею 12 КК України віднесені: за статтями 358 ч. 4 , 190 ч.1 до злочинів невеликої тяжкості, а за статтею 190 ч.2 до злочинів середньої тяжкості. Ці злочини характеризуються умисною формою вини. Натомість злочинні наслідки відвернуто, бо завдана шкода повністю відшкодована обвинуваченою добровільно.

Згідно із статтею 49 ч.1 п.1, п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Згідно з статтею 12 ч.2 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Стаття 358 ч.4 КК України передбачає альтернативні види покарання, серед яких найсуворішим є обмеження волі на строк до двох років.

Стаття 190 ч.1 КК України передбачає покарання, серед яких найсуворішим є покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Отже, ці кримінальні правопорушення віднесені законом до злочинів невеликої тяжкості і законом для цих злочинів встановлено строк давності три роки з дня його вчинення.

Статтею 74 ч.5 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Із встановлених обставин видно, що ОСОБА_4 вчинила зазначені злочини однією дією, тобто шляхом подання заяви та документу, доданого нею до заяви із підробленим записом у трудовій книжці, що мало місце 04.04.2013, а також за повторним епізодом 21.08.2015 і в це подальшому стало підставою для неправомірного надання їй статусу безробітної та виплати допомоги по безробіттю за відповідні періоди в 2013-2014 і в 2015 -2016 роках. З часу вчинення злочинних дій ОСОБА_4 минуло більше трьох років, тобто минули строки давності за вчиненим злочинами, передбаченими статтею 358 ч.4 КК України (за обидвоми епізодами), передбаченими статтею 190 ч.1 КК України. Натомість строк давності за окремим злочинним епізодом про заволодіння чужим майном у вигляді неправомірного одержання допомоги по безробіттю в 2015-2016 роках, що кваліфіковані за статтею 190 ч.2 КК України, не минув, бо такий строк згідно з положеннями статті 12 ч.3, 49 ч.1 п.3 КК України , закінчується після спливу 5 років з дня вчинення злочину.

Обираючи покарання до ОСОБА_4 , виходячи з альтернативних санкцій, передбачених статтями 358 ч.4 , 190 ч.1 ,190 ч.2 КК України, суд також зважає на таке.

Позбавлення волі , арешт , а також громадські роботи є покараннями , які за обставинами справи , наявністю двох пом`якшуючих покарання обставин , відсутністю обтяжуючих покарання обставин, позитивністю особи обвинуваченої до і після вчинення злочину, - не є спів мірними до вчиненого злочинного діяння та до особи , яка його вчинила.

Натомість обмеження волі до ОСОБА_4 не може застосовуватися , бо вона утримує двоє малолітніх дітей віком до 14 років (ч.3 статті 61 КК України).

Отже, найбільш доцільним покаранням за кожен злочин суд вважає покарання, запропоноване стороною обвинувачення у виді штрафу. Обираючи розмір цього покарання , суд вважає , що такий має бути максимальним, передбаченим санкціями статей 358 ч.3, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України , бо тяжкість майнового стану обвинуваченої не встановлено , а злочинні дії носили корисливий характер. Обвинувачена з таким видом покарання погодилась.

Цивільного позову не має, бо ОСОБА_4 на досудовому розслідування добровільно відшкодувала завдану злочинами шкоду, про що є підтвердження у виді квитанції № , а також письмове підтвердження від представника потерпілої юридичної особи.

Судових витрат не має. Речові докази , які зберігається в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування в прокурора у виді персональної справи і трудової книжки ОСОБА_4 , - підлягають поверненню в орган зайнятості для здійснення відповідних записів після набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 ч.4 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 грн. На підставі статей 49 , 74 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття цього покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого статтею 190 ч.1 КК України , і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 грн. На підставі статей 49, 74 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття цього покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази : персональну справу і трудову книжку ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування в процесуального прокурора ОСОБА_3 , - повернути в Міжгірську філію Закарпатського обласного центру зайнятості для внесення відповідних записів після набрання законної сили цією ухвалою суду.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження , якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1