КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 січня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баку, громадянки України, з вищою освітою, працюючої як ФОП ОСОБА_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

за участі: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, строком до 26 грудня 2019 року, включно.
Відповідно до матеріалів клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 жовтня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
20 серпня 2019 року постановою першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 26 грудня 2019 року.
20 листопада 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, того ж дня, слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів враховує конкретні матеріали кримінального провадження та норми закону, що регулюють порядок застосування запобіжних заходів.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості злочину, у якому вона підозрюється, який є особливо тяжким, наявність постійного місця проживання, її особу, той факт, що вона працює та проживає одна, раніше не судима, та прийшов до висновку про можливість застосовувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки він забезпечить дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що в повній мірі забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, сховати чи спотворити будь-яку річ із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані ризики слідчим суддею оцінено в межах КПК України, з урахуванням матеріалів провадження, наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи підозрюваної ОСОБА_6 , а тому доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, всупереч доводам, усно зазначеним захисником ОСОБА_8 під час розгляду апеляційної скарги.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні, або ж для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_6 до зазначеного кримінального правопорушення.

Доводи апелянта про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу подано слідчим ОСОБА_9 , яка, згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженню № 0001043, відсутня в групі слідчих, серед яких є ОСОБА_11 , не заслуговують на увагу. В матеріалах клопотання, в томі № 3 на с. 161 наявний наказ т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 про зміну в облікових документах ОСОБА_11 , на прізвище ОСОБА_9 ( на підставі свідоцтва про шлюб).

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а тому доводи захисника в тому числі і ті, на які звертається увага під час усного доповнення до апеляційної скарги є непереконливими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, а озвучені під час розгляду апеляційної скарги доводи захисника ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, строком до 26 грудня 2019 року, включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/68/2020 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1