Код суду 233 Справа № 233/330/20
Вирок
Іменем України
07 квітня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
01 січня 2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилини, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходився у кафе «RIA PIZZA», розташованому за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 160, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки Honor 10i модель HRY-LX1T (imei 1- НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 ) та чоловічої шкіряної барсетки (портмоне) коричневого кольору з речами в середині.
Пересуваючись залою кафе, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, ОСОБА_5 01 січня 2020 року о 23 годині 02 хвилини 30 секунд, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі столу № 6 відвідувачів кафе «RIA PIZZA», викрав мобільний телефон марки Honor 10i модель HRY-LX1T (imei 1- НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 ) вартістю 5 051,70 гривень, у прозорому силіконовому чохлі з захисною плівкою на дисплеї та двома сім-картами мобільних операторів «Водафон» та «Билайн», які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, чоловічу шкіряну барсетку (портмоне) коричневого кольору вартістю 906,30 гривень, в середині якої знаходились грошові кошти в розмірі 2 932 гривні, 4 150 рублів (що у відповідності до курсу Національного банку України, станом на 01 січня 2020 складає 1583,64 гривні) та документи на ім`я ОСОБА_4 , а саме: свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, патент виданий Міністерством внутрішніх справ РФ, Реєстраційний номер облікової картки платника податків, талон до посвідчення водія, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, пластикові банківські картки для виплат «Tinkoff.ru» world номер НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_6 ; пластикова банківська картка для виплат «СБЕРБАНК» номер НОМЕР_4 видана на ім`я ОСОБА_6 ; які матеріальної цінності для потерпілого не мають, які ОСОБА_5 взяв у руки та залишив приміщення кафе, тим самим заподіявши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 10 473,64 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
16 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
16 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.
За умовами вказаної угоди про примирення, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених в угоді про примирення.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам діючого законодавства та нормам кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену між ним та потерпілим угоду про примирення, вину у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден; угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин та є добровільною, зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст.ст. 394, 424, 473, п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені в підготовчому судовому засіданні судом.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав укладену угоду про примирення, зазначив, що угода є добровільною, він цілком розуміє свої права як потерпілого в кримінальному провадженні та наслідки укладення угоди, що передбачені ст.ст. 394, 424, 473 КПК України, які йому роз`яснені в підготовчому судовому засіданні судом.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
З урахуванням вимог ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 дійсно мало місце та було скоєне саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю. Вчинені ОСОБА_5 дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення згідно зі ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що умови та зміст угоди про примирення від 16 січня 2020 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам ст. 471 КПК України, міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України, є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпілий повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому роз`яснені наслідки невиконання угоди та права, передбачені ст. 476 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 16 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з призначенням останньому узгодженої в угоді міри покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, відповідно ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставин, відповідно ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра, фтизіатра не знаходиться, працездатний, який не працює та не навчається; за місцем проживання характеризується посередньо, у скоєному щиро розкаявся.
Узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 26-27 від 13 січня 2020 року у розмірі 1884,00 грн. відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 січня 2020 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень).
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази по справі:
- відеореєтратор Н 264 Net Work DVR- вважати повернутими за належністю власнику ОСОБА_9 ;
- диск, на якому мається відеозапис з камер спостереження на яких зафіксовано обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (на проведення судової товарознавчої експертизи № 26-27 від 13 січня 2020 року) у розмірі 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 (нуль) коп.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.
Роз`яснити ОСОБА_10 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1