Справа № 307/1440/19
Провадження по справі 1-кп/305/320/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 26.12.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі колегії суддів:головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_6
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, раніше судимого згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2012 року за ч. 2 ст.121 КК України - до 8 років позбавлення волі, відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2018 року умовно достроково (строком на 1 рік і 20 днів) звільнений від відбування покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 , 17 січня 2019 року, близько 18 години 00 хвилин, знаходячись у середині будинку за адресою АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої з неповнолітньою ОСОБА_8 , яка знаходилась у нього в гостях, в ході чого почав чіплятися до останньої, на що вона встала із-за столу та почала йти до вхідних дверей будинку, де у подальшому її наздогнав ОСОБА_6 , наніс їй один удар в область живота та один удар в область голови дерев`яною качалкою, від чого ОСОБА_8 запаморочилося у голові і вона впала на підлогу, ОСОБА_6 , скориставшись цим взяв її на руки та відніс до кухонної кімнати, поклав на диван, і погрожуючи фізичною розправою, діючи проти волі потерпілої ОСОБА_8 , без її згоди, тричі, вступив з нею в статевий акт природнім способом.
В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечив свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та показав суду. Він є хрещеним батьком ОСОБА_8 . В той вечір він знаходився вдома, ОСОБА_10 прийшла до нього з розбитою головою, зайшла в будинок прилягла на ліжко, а потім сказала, що їй потрібно помити голову, помила голову і вийшла з будинку. Увесь час поки вона знаходилася в нього вдома, розмовляла по телефону з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 . Мар`яна пішла від нього, а він вирішив піти з дому, так як перелякався, що може бути затриманий працівниками поліції. Не заперечує, що в той вечір пив пиво. Просить виправдати його, оскільки не вчиняв злочину.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.152 КК України, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду доказами у їх сукупності, які суд бере до уваги.
Так, потерпіла ОСОБА_8 , будучи допитаною у судовому засіданні, показала суду, що 17 січня 2019 року, була вдома у своєї бабусі, з якою проживає, в смт. Солотвино, Тячівського району. Об 11 годині, подзвонив ОСОБА_6 , який приходиться двоюрідним братом її матері, та її хрещеним батьком, сказав, щоб вона зайшла до нього додому. Вона знала, що у ОСОБА_6 є зарядний пристрій до її мобільного телефону, тому вирішила піти до нього, щоб скористатися пристроєм та зарядити мобільний телефон. Під час розмови по телефону ОСОБА_6 попросив по дорозі зайти в супермаркет і купити пиво. Вона купила пиво і прийшла додому до ОСОБА_12 . Його батько повідомив, що ОСОБА_13 вдома немає, і запросив її у свій будинок, де пригостив солодощами. Невдовзі прийшов ОСОБА_14 , вона взяла рюкзак і пішла в будинок до ОСОБА_12 . Увесь час ОСОБА_13 питав її чи знає мати про те, що вона пішла до нього в гості. Вони сіли за столик, ОСОБА_13 налив у стакани пива. Вона випила пів стакана пива, ОСОБА_13 забрав зі столу пляшку, поставив щоб пиво нагрілося. Після чого вирішив піти до сусідки, був відсутній близько 40 хвилин. За той час вона зварила суп. Прикоп повернувся з пляшкою з-під вина, в якій була горілка домашнього виробництва. Запропонував випити горілки. Вона випила тричі по 25 грам, більше не хотіла пити і відмовилася. Прикоп допив горілку. Вони разом поїли. Вона сиділа на кріслі, а ОСОБА_13 на дивані. Після чого завів розмову про те, що йому потрібна молода жінка. В той момент їй подзвонив знайомий, ОСОБА_15 , тому повідомила, що їй потрібно йти. Прикоп просив її не йти. Коли вони заходили в будинок, бачила як він закрив двері на ключ. Пішла до вхідних дверей, нащупала замок, однак в замку не було ключів. Вона запитала де ключі, в той момент ОСОБА_13 вийшов з кухні, тримав в руці дерев`яну качалку, якою вдарив її по животу, вона зігнулася від болю, а ОСОБА_13 забрав від неї телефон, і вдарив її по голові. Від удару на мить втратила свідомість, коли прийшла до тями, ОСОБА_13 , тримаючи в руках качалку, наказав роздягнутися. Вона не хотіла. Зняв з неї куртку і штовхнув на ліжко. Вона просила не чіпати її. Однак він, проти її волі, вступив з нею в статевий акт природнім способом. Так вчинив тричі. Коли піднялася з ліжка, вдягнулася, побачила, що на голові була кров, тому попросила води. В той час ОСОБА_13 запитав чи ніхто не буде знати про те, що відбувалося. Для того щоб він відпустив її вона запевнила, що нікому нічого не розповідатиме. Повернув їй телефон. Вона зробила вигляд, що розмовляє по телефону, покурила, він відкрив двері, провів її, поцілував у щічку. Вийшовши із подвір`я ОСОБА_13 , відразу зателефонувала матері і повідомила про те, що з нею сталося. Тим часом пішла до рідного брата, де також розповіла про подію. Через деякий час приїхала мати з вітчимом і відвезла її в лікарню.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , в судовому засіданні ствердила, що її дочка ОСОБА_10 проживає з бабусею. 17 січня 2019 року, увечері, ОСОБА_10 зателефонувала і повідомила про те, що її зґвалтував ОСОБА_14 . Вона, разом з чоловіком, поїхала щоб забрати ОСОБА_10 . Відразу відвезла дочку в лікарню. У ОСОБА_10 була кров на голові та шиї, медсестра оглянула дочку, і відразу викликала поліцію. Обвинувачений ОСОБА_14 приходиться її двоюрідним братом. Батько обвинуваченого, її дядько ОСОБА_16 , після події приходив до неї, пропонував гроші, щоб дочка відмовилася від заяви. Гроші їм не потрібні, вона вимагає справедливого покарання для обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_17 , в судовому засідання ствердив, що обвинувачений ОСОБА_6 є його сином. Проживають в різних будинках, розташованих в одному дворогосподарсті. Неодноразово бачив як ОСОБА_18 приходила до його сина в гості. В той день також прийшла, ОСОБА_19 вдома не було, вона чекала поки він не прийде додому.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 17.01.2019, в смт. Солотвино, старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Тячівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_20 прийняв усну заяву від ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 . Заявниця просить притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_22 , 1974 року народження, мешканця АДРЕСА_1 , який 17.01.2019, біля 18 години 30 хвилин, знаходячись за адресою його місця проживання вдарив її дерев`яною качалкою в живіт та в голову, після чого проти її волі, насильно, вступив з нею в статеві зносини природнім способом. Очевидців події не було. (т.1 а.п.199-200).
Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 18.01.2019 та фототаблиць до нього, здійснено огляд території подвір`я, будинку, кімнат у ньому, а також ліжка та постільної білизни, зокрема наволочки, на якій залишилися плями бурого кольору, схожі на кров (т.1 а.п.201-210).
Відповідно до протоколу освідування особи від 18.01.2019, слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_23 , за участю завідуючої Тячівським районним відділенням СМЕ ОСОБА_24 , провів освідування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки смт. Солотвино, у якої виявлено забійну рану тім`яної ділянки голови. Більш видимих тілесних ушкоджень не спостерігалося. (т.1 а.п.211-213)
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.01.2019, слідчий експеримент безперервно фіксувався на відеозапис за допомогою відеокамери «Panasonik» на флеш карту «Kingston micro 16 GB», яку в подальшому упаковано у паперовий конверт опечатано та долучено до матеріалів кримінального провадження. (т.1 а.п.220-224)
Згідно з даними, що містяться у висновку експерта №13 від 21.01.2019, при судово-медичному дослідженні у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день огляду експертом виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім`яної ділянки голови та підшкірної гематоми там же. Вказані тілесні ушкодження спричинені тупим твердим предметом, можливо при локальному ударі дерев`яною скалкою. Строку події - 17 січня 2019 року відповідають Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.3.3 від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21-го дня. В області статевих органів освідчуваної ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень не виявлено. Забійна рана голови могла виникнути при обставинах, на які указує освідчувана. Однак вони не є типовими для зґвалтування і могли виникнути як при насильницькому статевому акті, так і при інших обставинах. Освідчувана ОСОБА_8 мала статевий акт, можливо у строк події 17 січня 2019 року, про що свідчить наявність сперматозоїдів в мазках, взятих з її статевих органів. (т.1 а.п. 229-232)
Відповідно до висновку експерта №85 від 06 лютого 2019 року завідувача відділення судово-медичної імунології лікаря судово-медичного експерта імунолога ОСОБА_25 , кров неповнолітньої ОСОБА_8 , 2002 року народження відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (т.1 а.п.234-235)
Відповідно до висновку №94 від 19 лютого 2019 року лікаря судово-медичного експерта імунолога ОСОБА_26 , кров неповнолітньої ОСОБА_8 , 2002 року народження відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на марлевих серветках зі змивами з підлоги коридора /об.№1/, з порога міжкімнатних дверей /об.№2/, наволочці білого кольору /об.№№3,4/ та наволочці темно-синього кольору /об.№№5-10/, вилучених з місця події, знайдена кров людини без домішку сперми. При визначенні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№№1-10, виявлений тільки антиген Н. Отже, кров у слідах на марлевих серветках зі змивами з підлоги коридора /об.№1/, з порога міжкімнатних дверей /об.№2/, наволочці білого кольору /об.№№3,4/ та наволочці темно-синього кольору /об.№№ 5-10/ може походити від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі, від потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.п. 237-242)
Відповідно до висновку №93 від 26 лютого 2019 року лікаря судово-медичного експерта імунолога ОСОБА_26 , кров потерпілої неповнолітньої ОСОБА_8 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Потерпіла неповнолітня ОСОБА_8 відноситься до категорії видільників, що встановлено дослідженням її слини за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. В мазках /об.№№1,2/ із вмістом піхви потерпілої ОСОБА_8 знайдені сперматозоїди. На тампоні із вмістом піхви /об.№3/ потерпілої ОСОБА_8 знайдена сперма без домішку крові. При визначенні групових факторів у тампоні із вмістом піхви /об.№3/ за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО реакцією абсорбції в кількісній модифікації виявлений тільки антиген Н. антигени А і В не виявлені ні реакцією кількісної абсорбції, ні реакцією абсорбції-елюції. Антиген Н властивий організму потерпілої ОСОБА_8 , отже у тампоні із вмістом піхви потерпілої може походити як за рахунок сперми чоловіка з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В незалежно від категорії виділення, так і за рахунок виділень піхви самої потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.п.244-249)
Згідно з даними, що містяться у висновку №105 від 26 лютого 2019 року лікаря судово-медичного експерта імунолога ОСОБА_26 , кров потерпілої неповнолітньої ОСОБА_8 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Потерпіла неповнолітня ОСОБА_8 відноситься до категорії видільників, що встановлено дослідженням її слини за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У сліді на трусах /об.1/. вилучених у потерпілої ОСОБА_8 , знайдена сперма, змішана з кров`ю людини. При визначенні групових факторів у слідах на трусах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№1 реакцією абсорбції у кількісній модифікації виявлений тільки антиген Н. Антигени А і В не виявлені ні реакцією кількісної абсорбції, ні реакцією абсорбції-елюції. Антиген Н у об.№1 може походити як за рахунок сперми чоловіка з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та Анти-В незалежно від категорії видільництва так і за рахунок крові та виділень самої потерпілої ОСОБА_8 , організму якої властивий антиген Н. У сліді на джинсових штанах /о.№2/, вилучених у потерпілої ОСОБА_8 знайдена сперма без домішку крові. При визначенні групових факторів у сліді на штанах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об. №2 реакцією абсорбції у кількісній модифікації виявлений тільки антиген Н. Антигени А і В не виявлені ні реакцією кількісної абсорбції, ні реакцією абсорбції-елюції. Антиген Н у об. №2 може походити як за рахунок сперми чоловіка з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В незалежно від категорії видільництва, так і за рахунок виділень самої потерпілої ОСОБА_8 , організму якої властивий антиген Н. У слідах на светрі /об.№3/, вилученому у потерпілої ОСОБА_8 , знайдена кров людини без домішку сперми. При визначенні групової належності крові у слідах на сверті /об.№3/ за за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО антигени А і В не виявлені, однак знайдені ізогемаглютитіни анти-А та анти-В, тобто встановлена група крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Таким чином, кров у сліді на светрі /об.№3/ може походити від потерпілої неповнолітньої ОСОБА_8 , якій властива дана група крові. (т.2 а.п.2-7)
Згідно з даними висновку експерта №203 від 17 квітня 2019 року завідувача відділення судово-медичної імунології лікаря судово-медичного експерта імунолога ОСОБА_25 , кров підозрюваного ОСОБА_6 , 1974 року народження, відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосеологічною еритроцитарною системою АВО (т.2 а.п.9-10).
Згідно з даними висновку експерта №225 від 08 травня 2019 року лікаря судово-медичного експертаімунолога ОСОБА_26 , кров потерпілої неповнолітньої ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Потерпіла неповнолітня ОСОБА_8 відноситься до категорії видільників, що встановлено дослідженням її слини зі ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Підозрюваний ОСОБА_6 відноситься до категорії видільників, що встановлено дослідженням його слини за ізосерологічною еротроцитарною системою АВО. У тампоні із вмістом піхви /об.№3/ /висн.№93/ та у сліді на джинсових штанах /об.№2/ /висн.№105/ потерпілої ОСОБА_8 знайдена сперма без домішку крові. При визначенні групових факторів у тампані із вмістом піхви /об.№3/ /висн.№93/ та у сліді на штанах /об.№2/ /висн.№105/ за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО реакцією абсорбції в кількісній модифікації виявлений тільки антиген Н. Антигени А і В не виявлені ні реакцією кількісної абсорбції, ні реакцією абсорбції-елюції. Антиген Н у тампоні із вмістом піхви /об.№3/ /висн.№93/ та у сліді на штанах /о.№2/ /об.№105/ може походити за рахунок сперми чоловіка /-ів/ з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, незалежно від категорії видільництва, в тому числі, за рахунок сперми підозрюваного ОСОБА_6 , і за рахунок виділень піхви самої потерпілої ОСОБА_8 , організму якої властивий антиген Н. У сліді на трусах /об.№1/ /висн.№105/, вилучених у потерпілої ОСОБА_8 , знайдена сперма змішана з кров`ю людини. При визначенні групових факторів у слідах на трусах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об. №1 /висн.№105/ реакцією абсорбції у кількісній модифікації виявлений тільки антиген Н. Антигени А і В не виявлені ні реакцією кількісної абсорбції, ні реакцією абсорбції-елюції. Антиген Н у об.№1/висн.№105/ може походити за рахунок сперми чоловіка /-ів/ з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В незалежно від категорії видільництва, в тому числі, за рахунок сперми підозрюваного ОСОБА_6 і за рахунок крові та виділень самої потерпілої ОСОБА_8 , організму якої властивий антиген Н. (т.2 а.п.12-15).
З оглянутого відеозапису слідчого експерименту, що міститься на флеш карті, від 30.01.2019, старший слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , її законного представника ОСОБА_27 провів слідчий експеримент, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 на місці події детально розповіла та відтворила обставини, за яких стосовно неї ОСОБА_6 було вчинено протиправні дії (т.1 а.п.225). Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) неповнолітньої особи.
Суд прийшов до переконання, що показаня обвинуваченого ОСОБА_6 , про невчинення ним жодних дій сексуального характеру по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 , спростовуються наступним чином:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, яка з моменту звернення із заявою про вчинене кримінальне правопорушення і до завершення судового слідства давала чіткі, узгоджені між собою та іншими матеріалами кримінального провадження покази.
- даними висновку судово-медичної експертизи №13 від 21.01.2019, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день огляду експертом виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім`яної ділянки голови та підшкірної гематоми там же;
- даними протоколу освідування ОСОБА_8 від 18.01.2019, відповідно до якого старший слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_23 за участю завідуючої Тячівським районним відділенням СМЕ ОСОБА_24 , провів освідування ОСОБА_8 , у якої виявлено забійну рану тім`яної ділянки голови. Більш видимих тілесних ушкоджень не спостерігалося;
- даними протоколу слідчого експерименту від 30.01.2019 за участю потерпілої та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, що наведені вище.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , стверджував, що ОСОБА_8 у день події прийшла до нього додому з розбитою головою, прилягла на подушку, протягом усього часу ОСОБА_10 розмовляла по мобільному телефону з хлопцем на ім`я ОСОБА_11 , після чого помила голову і пішла геть. Натомість, він злякавшись проблем із поліцією втік з будинку.
З постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 11 лютого 2019 року вбачається, що 31 січня 2019 року, ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, якечерез переховування останнього від органів досудового розслідування було вручено його батькові ОСОБА_17 . У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 ухиляється від слідства, місце його знаходження невідоме, досудове розслідування по кримінальному провадженню було зупинено. Постановою від 08 квітня 2019 року ОСОБА_6 затримано та відновлено досудове розслідування.
На думку суду, версія обвинуваченого ОСОБА_6 , про непричетність до вчинення кримінального правопорушення, в тому числі, спростовується і його поведінкою, проявленою після вчиненого, оскільки такі дії (залишення місця проживання понад 4 місяці) не притаманні поведінці особи, яка не вчиняла протизаконних дій.
Також судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , достовірно знав про вік потерпілої, яка є неповнолітньою, оскільки він хрещений батько ОСОБА_28 .
Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази надані стороною обвинувачення щодо обставин вчинення протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою та вказують на існування об`єктивних даних, які беззаперечно свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, за обставин встановлених судом. Судом не встановлено істотних порушень під час досудового розслідування, які б перешкоджали суду прийняти наведені вище докази надані стороною обвинувачення та оцінює їх в цілому як допустимі та належні докази, такі, що зібрані уповноваженими на те особами та у порядку встановленому КПК України. Досліджені судом докази у їх сукупності є достатніми для обґрунтованого висновку суду про доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, за яке він підлягає покаранню.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, не визнав, таке невизнання обвинуваченим своєї вини, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
При цьому, в ході судового розгляду не здобуто даних, які б давали підстави вважати, що потерпіла ОСОБА_8 обмовила обвинуваченого ОСОБА_6 , у той же час матеріали кримінального провадження свідчать про те, що показання потерпілої щодо обставин вчинених стосовно неї обвинуваченим протиправних дій узгоджуються із сукупністю інших досліджених судом здобуто.
Що ж стосується тверджень сторони захисту про те, що протокол огляду місця події від 18.01.2019, огляду будинку АДРЕСА_1 є недопустимим доказом такі судом не беруться до уваги, оскільки огляд будинку проводився з дозволу власника, громадянина ОСОБА_17 , в подальшому такий огляд узаконений ухвалою слідчого судді. Відомостей про те, що власник будинку ОСОБА_17 через свій похилий вік не усвідомлював значення своїх дій, як на те голослівно вказувала сторона захисту у ході судового слідства не надано.
Також суд не погоджується з позицією сторони захисту про те, що протокол освідування особи від 18.01.2019 не відповідає вимогам чинного законодавства є недопустимим доказом, оскільки освідування особи, як слідча дія проведена без участі законного представника неповнолітньої ОСОБА_8 .
Відповідно до ст.242 КПК України слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.
Відповідно до ч.1 ст.227 КПК України при проведенні слідчих (розшукових) дій за участю малолітньої або неповнолітньої особи забезпечується участь законного представника, педагога або психолога, а за необхідністю лікаря.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження (протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення) та показами наданими в ході судового слідства законний представник неповнолітної потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , безпосередньо була присутньою під час надання первинної медичної допомоги ОСОБА_8 , повідомлення медичними працівниками правоохоронного органу про подію, та під час освідування ОСОБА_8 . З огляду на вище наведені обставини, беручи до уваги положення ст.87 КПК України, на думку суду, відсутність підпису законного представника у протоколі освідування ОСОБА_8 не є істотним порушенням, яке тягне за собою порушення прав людини і основоположних свобод.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Так, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, раніше притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі, на момент вчинення злочину позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання, нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Згідно ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , на підставі ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.03.2018, умовно-достроково (на один рік і двадцять днів) звільнений від відбування покарання.
Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, отже обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції передбаченої ч.3 ст.152 КК України, із застосуванням положень ст.ст.71, 72 КК України.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.
Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_6 судом призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, тому, з метою забезпечення виконання вироку, а також із урахуванням існування ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, про що свідчать дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2012 та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років і 2 (два) місяці позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 години, 07 квітня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази: змив з речовини бурого кольору схожої на кров, яка була виявлена на підлозі у коридорному приміщенні, упакований у паперовий конверт №1; змив з речовини бурого кольору схожої на кров, яка була виявлена на порозі міжкімнатних дверей в середині будинку, упакований у паперовий конверт №2, що знаходяться у камері зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУНП, по вступу вироку в законну силу знищити;
наволочку від подушки, білого кольору, зі слідами бурого кольору, схожими на кров що знаходилася на дивані в кухонній кімнаті будинку, опечатану до паперового конверту №3; наволочку синього кольору, зі слідами бурого кольору, схожими на кров що знаходилася на дивані в кухонній кімнаті будинку, опечатану до паперового конверту №4, що знаходяться у камері зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУНП, по вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_6 ;
штани, труси та светр, які було поміщено та опечатано в спец пакет Національної поліції України ГСУ №4365906, що знаходяться у камері зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУНП, по вступу вироку в законну силу повернути потерпілій ОСОБА_8 ;
мобільний телефон марки «Nomi i241+», який було поміщене та опечатано у спец пакет Національної поліції України ГСУ №4505268, по вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 , - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3