№ 317/97/20
пр. № 1-кп/317/211/2020
УХВАЛА
Іменем України
17 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки д.Довськ Рогачевського району Гомельської області, Білорусь, громадянки Білорусії, освіта середня, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, має 1 неповнолітню дитину, не зареєстрованої та такої, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимої, у скоєнні правопорушення передбаченого ст.358 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці жовтня 2014 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не були встановлені), ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає права громадянина України, з метою подальшого його використання для посвідчення своєї особи, самостійно замінила первинний зміст офіційного документа паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданого 04.01.2001 року Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за допомогою леза відірвала фотокартку із зображенням ОСОБА_6 та вклеїла фотокартку із зображенням свого обличчя, тобто здійснила заміну фотокартки на сторінці № 1, а також видалила сторінки № 9 та 10 у вищезазначеному паспорті громадянина України, у якому згідно з висновками експерта № 26-199 від 12.12.2019 мали місце зміни первинного змісту, а саме переклейка фотокартки на сторінці №1 , видалення сторінок документа із номерами 9 та 10, тим самим ОСОБА_4 підробила офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має видавати та посвідчувати такі документи, надає право або звільняє від обов`язків.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи.
В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання прокурора, вказуючи, що вину у скоєнні злочину визнає, підстави та наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючої обставини розуміє.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання прокурора.
Суд роз`яснив обвинуваченій наслідки закриття провадження з зазначеної підстави.
Суд, вислухавши думку, прокурора, обвинуваченої та її захисника, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи. Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 та 4 ст. 49 КК).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 КПК України).
ОСОБА_4 скоїла злочин, який відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту кінець жовтня 2014 року і ця обставина сторонами не заперечується.
Таким чином, строк давності сплив і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченої та прокурора, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин за яким вона обвинувачується є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався, ОСОБА_4 є раніше не судимою, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч.1 ст. 358 КК України.
За відсутності відомостей про наявність речових доказів у кримінальному провадженні, доля яких має бути вирішена, судом таке питання не вирішується.
Керуючись ст.ст. 284,288,369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд-
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 358 ч. 1 КК України відповідно до ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України, закрити відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.
Суддя ОСОБА_1