Справа № 134/607/20
УХВАЛА
про арешт майна

08 квітня 2020 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого Крижопільського ВП ОСОБА_4
представника ТОВ «Церій» адвоката ОСОБА_5
керівника ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000123 від 07 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про арешт майна.
Вказав, що 01.04.2020 ОСОБА_7 голова ФГ «Чабанюк А. Я.» уклав договір поставки із ТОВ «ПРАЙМХОЛД» м. Запоріжжя, щодо поставки мінерального добрива «КАРБАМІД». Укладанню договору передувала попередня розмова із чоловіком, що представився ОСОБА_8 , менеджером агрохолдингової компанії. Крім того йому було направлено Рахунок-факту на товар «КАРБАМІД» в кількості 22,400 тонн на загальну суму 168000,00.
06.04.2020 чоловік, що представився ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що цього дня товар буде направлено до смт. Крижопіль. В подальшому близько 22 години до смт. Крижопіль прибув автомобіль «VOLVO FH» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «KOGEL SN24» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який і є його власником. В подальшому автомобіль із товаром 07.04.2020 прибув до с. Красне, Крижопільського району, де мало відбутись розвантаження.
Під час перебування автомобіля в с. Красне ОСОБА_7 направився до смт. Крижопіль для здійснення оплати товару та із свого рахунку в АТ «Ощадбанк» перерахував кошти на рахунок ТОВ «ПРАЙМХОЛД» в сумі 156000,00 грн. про що повідомив менеджеру ОСОБА_8 . Після цього він прибув до с. Красне для здійснення розвантаження. Однак водій автомобіля ОСОБА_9 повідомив, що розвантаження буде здійснюватись лише після вказівки від власника вантажу. При цьому водій телефонував до представників власників, які йому повідомляли, що кошти не перераховані та розвантажуватись вказівки не давали. ОСОБА_7 намагався зателефонувати до менеджера ОСОБА_8 , але телефон не працював. Після цього водій автомобіля, під час спілкування із представником власника товару передав телефон ОСОБА_7 . В ході розмови жінка, яка спілкувалась із ОСОБА_7 повідомила, що коштів не надійшло та при цьому повідомила, що вона вже спілкувалась із ОСОБА_7 та назвала його ОСОБА_10 . На це ОСОБА_7 повідомив, що із нею раніше не спілкувався. Після цього ОСОБА_7 зрозумів, що відносно нього вчинено шахрайські дії та відразу ж направився до Крижопільського відділення АТ «Ощадбанк» для відміни операції перерахунку коштів, однак кошти із його рахунку вже було знято. Після цього ОСОБА_7 звернувся із заявою до Крижопільського відділення поліції про вчинення відносно нього шахрайських дій.
Під час того як ОСОБА_7 звертався до правоохоронних органів водій ОСОБА_9 із вантажем залишив с. Красне.
08.04.2020 автомобіль під керуванням ОСОБА_9 було зупинено в м. Тульчин Тульчинського району Вінницької області по вул. Визволення. О 16 год. 15 хв. у місці зупинки було проведено огляд автомобіля «VOLVO FH» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «KOGEL SN24» д.н.з. НОМЕР_2 . При огляді автомобіля в тентованому напівпричепі виявлено 26 мішків із мінеральним добривом «КАРБАМІД», вагою по 800 кг кожен. Крім того водієм ОСОБА_9 надано для огляду накладну №138) про перевезення 26 мішків карбаміду вагою 20,8 тонн. Згідно даної накладної постачальником та виробником є ПАТ «Одеський припортовий завод», м. Южний. Замовником (платником), а також і одержувачем є ТОВ «Народна Якість» м. Київ, 02660, вул. Червоноткацька, буд. 59.
Допитаний в ході розслідування водій ОСОБА_9 пояснив, що згідно укладено договору-заявки на перевезення вантажу він перевозив мінеральне добриво «КАРБАМІД» із «Одеського припортового заводу» м. Южний до смт. Крижопіль, Вінницької області для ФГ « ОСОБА_7 » та що його замовником та власником вантажу є ТОВ «Церій». Однак після того, як власникам вантажу стало відомо, що гроші перераховано за карбамід не було, йому дали вказівку їхати до Житомирської області для розвантаження іншому покупцеві.
При цьому при огляді накладної будь-якої інформації про належність мінерального добрива ТОВ «Церій» не зазначено, що викликає сумнів у належності його товариству на яке посилається водій, тобто ТОВ «Церій».
У подальшому автомобіль із вантажем перевезено до території ТОВ «Крижопільський елеватор», що розташований за адресою: Вінницька обл., Крижопільський район, селище міського типу Крижопіль, вулиця Олександра Савченка, будинок 6.
Необхідність арешту вилученого мінерального добрива «КАРБАМІД» вилученого у водія ОСОБА_9 , та яке як він вказав належить ТОВ «Церій», юр. Адреса 19922, вул. Шевченка, 1, с. Хрестителево, Чорнобаївського району Черкаської області, пошт. Адреса, а/с 551, м. Черкаси-2 обґрунтовую тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, воно є речовим доказам у кримінальному провадженні, так як було використане невстановленою особою для здійснення обману та подальшого заволодіння коштами гр. ОСОБА_7 та без накладення арешту, може бути реалізованим, знищеними, або в інший спосіб знищені ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно нього, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт та подальше зберігання на території ТОВ «Крижопільський елеватор», що надало згоду взяти на відповідальне збереження автомобіль із причепом та вантажем.
В судовому засіданні представник ТОВ «Церій» адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки мінеральне добриво є власністю ТОВ «Церій».
Керівник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання.
Слідчий Крижопільського ВП ОСОБА_4 в судовому клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.
Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.
Клопотання про арешт майна, подане старшим слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.
Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі, є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.
Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 - задовольнити.
Накласти арешт на мінеральне добриво «КАРБАМІД» у кількості 26 мішків по 800 кг кожен, яке перевозив водій ОСОБА_9 та яке як він вказав належить ТОВ «ЦЕРІЙ» юр. Адреса 19922, вул. Шевченка, 1, с. Хрестителево, Чорнобаївського району, Черкаської області, пошт. адреса, а/с 551, м. Черкаси-2, вилучене під час огляду місця події 07.04.2020 в м. Тульчин, Вінницької області, так як воно являється речовим доказом по кримінальному провадженні №0000123, після чого вказане мінеральне добриво передати на зберігання на території ТОВ «Крижопільський елеватор», смт. Крижопіль Вінницької області, вул. О. Савченка, 6 терміном до завершення розслідування у кримінальному провадженні №0000123 від 07.04.2020 року.
На ухвалу протягом п`яти днів, може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис)

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу

Оригінал ухвали знаходиться у матеріалах справи №134/607/20

Консультант суду ОСОБА_11

09 квітня 2020 року