Ухвала

Іменем України

27 квітня 2020 року
м. Київ
Справа № 206/4163/19
Провадження № 51-2010 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2020 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений просить змінити лише вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильною, на його думку, кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, не врахувавши, що судом апеляційної інстанції рішення місцевого суду залишено без змін. При цьому, вказуючи на необхідність перекваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122 КК України, засуджений залишив поза увагою, що в наслідок його суспільно небезпечних дій потерпілі отримали тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент заподіяння.

Крім того, на обґрунтування своїх вимог засуджений ОСОБА_4 зазначає підстави для зміни лише рішення суду першої інстанції та не вказує у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.

Отже, враховуючи зазначене та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2020 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3