УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого з ОВС 2 відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000049 від 12 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що в 2019 році на території міста Запоріжжя ОСОБА_8 разом з іншими особами налагодив процес з незаконного виготовлення та реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв (сидру) з недоброякісної сировини, які становлять загрозу для життя та здоров`я людей. Також встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Керує процесом виготовлення алкогольних напоїв безпосередньо ОСОБА_8 , він же ж займається пошуком постачальників сировини та покупців готової алкогольної продукції. При цьому ОСОБА_8 займається виробництвом сидру без наявності ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв на огородженій парканом території, розташованій по АДРЕСА_3 (біля земельної ділянки огородженої парканом з позначкою 96/2). Вказана огороджена ділянка, на якій здійснюється незаконне виробництво алкогольних напоїв сидру, з західної сторони межує з земельною ділянкою за кадастровим номером :01:009:0030, а з південної - межує з земельною ділянкою за кадастровим номером :01:009:0046. Зареєстровані об`єкти нерухомості на вищезазначеній земельній ділянці відсутні. Також встановлено, що ФОП ОСОБА_8 має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_4 , терміном дії до 25.05.2020, кіоск знаходиться у складі зупинкового комплексу, зверху кіоску знаходиться вивіска з написом « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказаний кіоск використовується як одне з місць збуту незаконно виготовленої алкогольної продукції. З кіоску відбувається реалізація незаконно виготовленого сидру, який виготовляється ОСОБА_8 за вищезазначеною адресою по АДРЕСА_3 (біля земельної ділянки огородженої парканом з позначкою 96/2). 24.03.2020 на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2020 року проведено обшук у кіоску № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_5 .
З метою перешкоджанню втрати та зникнення майна, забезпечення виконання завдань кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації або настання інших наслідків, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просить його задовольнити, посилаючись на те, що існує реальна загроза знищення речових доказів, а також вилучене майно підлягатиме спеціальній конфіскації. Також зазначили, що по вказаному кримінальному провадженню, призначена експертиза, яка ще не проведена.

Захисники власника майна адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти накладення арешту, зазначили, що при проведенні обшуку, слідчим виявлено та вилучено 13 металевих ємностей, об`ємом 50 л., в яких знаходилось пиво спеціальне пастеризоване «Єль», яке постачається ТОВ «Торгівельний Майданчик». При цьому доказів підтвердження того, що вилучені напої є незаконно виготовленим сидром до клопотання слідчий не долучив. Також зазначили, що при проведенні обшуку за вказаною у клопотанні адресою, слідчим, ні цеху ні обладнання для виготовлення, розливу та пакування сидру не виявлено, оскільки за даною адресою ФОП « ОСОБА_9 » здійснює офіційну торгівлю. Усі знайдені та вилучені пластикові ємності ОСОБА_8 збирає та відправляє на переробку. Просять відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі, надавши письмові заперечення.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши думку сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в проваджені СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 12.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

24.03.2020 на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2020 року проведено обшук у кіоску № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_5 .

26.03.2020 винесено постанову про визнання речовими доказами предметів вилучених під час обшуку у кіоску № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_5 .

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Частиною 4 ст. 170 КПК України, визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що вилучене в ході обшуку місця події по зазначеному кримінальному провадженню відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною третьою статтею 204 цього Кодексу.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1 - 4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а саме:

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Спеціальна конфіскація, відповідно до п. 3 ст. 96-2 КК України застосовується, якщо майно було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави.

Частиною першою ст. 64-2 КПК України, визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Крім того, відповідно ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набранням рішенням законної сили.

Доводи адвокатів є необґрунтованими та не свідчать про наявність підстав для відмови у задоволенні вказаного клопотання, оскільки не підтверджені належними доказами. З наданих адвокатами документів, які на їх думку, свідчать про законність придбання кег з відповідною речовиною, не можливо встановити належність саме до вилучених та зазначених у вказаному клопотанні речей.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та метою такого арешту є забезпечення спеціальної конфіскації та зберігання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 24.03.2020 в ході проведення обшуку у кіоску № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 15, а саме на: кеги з рідиною об`ємом 50 л. з різним рівнем заповнення в кількості 13 шт.; пусті пластикові ємкості об`ємом 5 та 10 літрів у загальній кількості 14 шт., з характерним спиртовим запахом; грошові кошти в розмірі 200 (двісті) грн.; чорнові записи, упаковані та опечатані в 1 (один) білий поліетиленовий пакет.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1