Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/585/20
Провадження № 1-в/553/149/2020
У Х В А Л А
Іменем України

09.04.2020 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

В С Т А Н О В И В :
У березні 2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати в строк призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в період з 13.04.2013 року по 26.04.2013 року та з 09.08.2015 року по 12.09.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 та представник ПВК № 64 в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їхню відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання засудженого задовольнити частково, перерахувати строк попереднього ув`язнення до ухвалення вироку суду, в іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

При вирішенні клопотання засудженого суд враховує наступне.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12.02.2014 року ОСОБА_5 визнаний винним за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України та засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн., з випробовуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. виконувати самостійно.

Вирок набрав законної сили та був звернутий до виконання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2015 року за поданням представника Святошинського РВ КВІ УДДУ ПВП у м. Києві скасовано ОСОБА_5 , звільнення від відбування покарання з випробовуванням, направлено його для відбуття призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Строк відбуття покарання вирішено рахувати з моменту його затримання. Оголошено засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року ОСОБА_5 у розшук.
Згідно довідки Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві від 08.09.2015 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий Святошинським РУ ГУМВС України в м. Києві 08.09.2015 року о 08 год. 00 хв.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2015 року відносно ОСОБА_5 набрала законної сили 25.09.2015 року.

На підставі витягу з рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених по позбавлення волі у м. Києві та Київській області № 72 від 15.09.2015 року ОСОБА_5 направлений для відбування покарання до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64".

Згідно з довідкою Київського СІЗО про звільнення серії КИВ № 09034, ОСОБА_5 з 13.04.2013 року по 26.04.2013 року відбував покарання в Київському слідчому ізоляторі, звідки звільнений згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 209, 369-372, 395 КПК України змінено запобіжний захід на заставу у розмірі 22940 грн., - і прямує до місця проживання.

З вимоги ГІБ МВС України м. Києва станом на 17.09.2015 року щодо судимостей ОСОБА_5 вбачається, що у зв`язку з кримінальним провадженням, в рамках якого він засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12.02.2014 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, до нього застосовувався запобіжний захід у виді арешту, у зв`язку з чим він утримувався під вартою з 13.04.2013 року по 26.04.2013 року, коли був звільнений на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року, якою запобіжний захід змінено на заставу.

Як встановлено в ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка діяла до 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
В п. 2 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26.11.2015 року визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (а саме: на 24.12.2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 29.08.2018 року в справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають "інші кримінально-правові наслідки діяння" у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який "іншим чином поліпшує становище особи" у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Згідно з абзацом 3 п. 3 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування окремих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26.11.2015 року незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
В ст. 3 вказаного вище Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
З огляду на те, що період з 13.04.2013 року по 26.04.2013 року, який просить зарахувати ОСОБА_5 до покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка діяла до 21 червня 2017 року, є попереднім ув`язненням, клопотання засудженого в цій частині суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, період тримання під вартою ОСОБА_5 з 08.09.2015 року, тобто з часу затримання на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року, якою скасовано звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12.02.2014 року, за своїм змістом не є попереднім ув`язненням, вказана дата є початком періоду відбування покарання засудженим як особою, яка не витримала випробування, визначене судом при призначенні покарання вироком суду, а тому суд приходить до висновку, що клопотання засудженого в цій частині не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення задовольнити частково.

Зарахувати в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12.02.2014 року у виді 5 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 13 квітня 2013 року по 26 квітня 2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1