Провадження № 1-кп/760/1097/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2

розгладнувши у відкритому підготовчому судовому засідання в м. Києві клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів Житомирської обл., громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не одружена, вагітна, раніше не судима, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 18.09.2019 року за №0000561 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, -
за участю прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченої: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.01.2017 №20 о/с ОСОБА_3 призначено на посаду поліцейського роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» та закріплено за нею спеціальний жетон з індивідуальним номером 0014457.
Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 30.05.2017 №187 о/с, відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 73 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції на підставі п. 5 (через службову недбалість) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» рядового поліції ОСОБА_3 (0014457), поліцейського роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Таким чином, відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) ОСОБА_3 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону, та відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, примітки до ст. 366-1 КК України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.
ОСОБА_3 допустила порушення вимог Закону щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік з огляду на таке:
Абзацом другим ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2 , п. 5 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Частиною 5 ст. 12 Закону визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрацію Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Відповідно до підпункту 3 п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність зазначену в підпунктах «а», «в» п. 2, пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону, подається до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.
Таким чином ОСОБА_3 зобов`язана була до 01.04.2018 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.
У зв`язку з цим Національне агентство повідомило (лист від 13.02.2019 №44-01/10341/19) її про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та запропонувало ОСОБА_3 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минули рік протягом десяти днів з дня отримання повідомлення, згідно з вимогами ст. 49 Закону.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 01 9) лист Національного агентства, яким повідомлено ОСОБА_3 про необхідність подання декларації, отримано 19.02.2019.
Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ОСОБА_3 не подала, хоча зареєструвалася в Реєстрі 18.03.2017 о 12:23:29.
Таким чином ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи та будучи неодноразово повідомленою про обов`язковість подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, наступного року після припинення діяльності за минулий рік, а саме за 2017 рік, маючи реальну можливість, а також достовірно знаючи про те, що в строк до 01.04.2018, вона зобов`язана подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, наступного року після припинення діяльності за минулий рік, тобто за 2017 рік.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України умисне не подання суб`єктом декларування декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину та щиро розкаявся. Пояснила, що коли вона отримала лист Національного агентства з питань запобігання корупції, яким повідомлялось, що ОСОБА_3 необхідно подати декларацію, вона подумала, що вказаний лист має рекомендаційних характер. Наразі ОСОБА_3 подала вказану декларацію, розуміє неправомірність свого вчинку та зробила для себе належні висновки про недопустимість подібних дій.
В відкритому підготовчому засіданні ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 45 КК України.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року судам роз`яснено, що звільнення винної особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
З огляду на вищезазначені положення чинного процесуального законодавства, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, вперше вчинила злочин, щиро розкаюється у вчиненому, вину у вчиненому визнає повністю, активно сприяла розкриттю злочину, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, вагітна, а відтак на переконання суду наявні підстави передбачені ст. 45 КК України для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Водночас, слід зазначити, що закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям та звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 45 КК України не відноситься до реабілітуючих підстав.
Відповідно до ст..284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 12, 45 КК України, ст. 284, 285, 286,288 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України за злочин, передбачений ст.366-1 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження № 0000561 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1