29.01.2020
Ленінський районний суд м. Харкова
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Справа № 642/7985/19;
Провадження № 1-кс/642/179/20

Суд в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ізраїля, громадянина Ізраїля, місце проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, без визначення розміру застави,-

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України у зв`язку з тим, що злочин вчинений із застосуванням насильства.

Як вбачається з наданих матеріалів клопотання та додатків до нього, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002841 від 22.11.2019 за підозрою ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний особливо тяжкий злочин за наступних обставин:

Так, 21.11.2019 у вечірню годину ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїми знайомими проводив час у розважальному закладі Moulin Rouge Cabaret, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Слов`янська, 10, коли між ним та його знайомими, з одного боку, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку, в приміщенні розважального закладу сталась сварка на побутовому грунті, внаслідок чого у ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникли особисті неприязні відносини і умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , який, уникаючи конфлікту, залишив приміщення розважального закладу.

ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же день приблизно о 23 годині 00 хвилин, бажаючи подальшого розвитку конфлікту зі ОСОБА_9 , відчуваючи відносно нього особисті неприязні відносини та заготовивши заздалегідь знаряддя злочину ніж, почав переслідувати потерпілого та біля будівлі № 10 по вул. Слов`янській в м. Харкові, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, з умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_9 , передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, що знаходяться у причинному зв`язку з діянням, а також свідомо допускаючи їх настання, заподіяв йому не менше п`яти ударів ножем у різні життєво важливі частини тіла потерпілого, чим наніс тяжкі тілесні ушкодження (численні колото-різані поранення грудної клітини, проникаюче колото-різане поранення правої половини грудної клітини, правосторонній гемоторакс, колото-різане поранення правої поперекової ділянки).

Після цього ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , побоюючись викриття та через спротив і протидію очевидців його злочинних дій, на автомобілі залишив місце вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконав усі намічені ним дії, направлені на заподіяння смерті потерпілому, однак йому не вдалось довести свій злочинний умисел, направлений на противоправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , до кінця з причин, що не залежали від його волі, адже смерть потерпілого не сталась завдяки вчасно наданій медичній допомозі.

22.11.2019 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002841.

11.12.2019 відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 було обрано тимчасовий запобіжний захід затримання в порядку ст. 208 КПК України (фактичні дата/час затримання 11.12.2019/19 година 40 хвилин).

11.12.2019 було повідомлено про підозру ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи.

13.12.2019 ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова за клопотанням слідчого, погодженого прокурором, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08.02.2020.

27.01.2020 керівником Харківської місцевої прокуратури № 1 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002841 від 22.11.2019 за підозрою ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, до 3 місяців, тобто до 11.03.2020.

У вчиненні даного кримінального правопорушення-злочину підозрюється ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Ізраїля, громадянин Ізраїля, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Підозра ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 22.11.2019, в якому зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучено речові докази два змиви речовини бурого кольору; у протоколі огляду місця події від 22.11.2019, в ході якого виявлено та вилучено речові докази одяг потерпілого: кофта темно-синього кольору з нашаруваннями речовини бурого кольору, кофта з капюшоном темно-синього кольору з логотипом Nike з нашаруваннями речовини бурого кольору, спортивні штани темно-синього кольору з логотипом Nike з нашаруваннями речовини бурого кольору, пара спортивних черевиків темно-синього кольору з логотипом Reebok розміру 45 з підошвою помаранчевого кольору, пара шкарпеток чорного кольору, футболка сірого та чорного кольорів з нашаруваннями речовини бурого кольору; показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , наданими при допитах вказаних осіб, а також при пред`явленні їм ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для впізнання за фото.

У діях ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення-злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на те, шо у даному кримінальному провадженні було проведено певний обсяг слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів. Разом з тим, закінчити розслідування у строк до 08.02.2020 немає можливості, оскільки для закінчення досудового розслідування, з метою неупередженого виконання вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України необхідно виконати наступне: після завершення проведення додаткової судово-медичної експертизи долучити її висновок до матеріалів кримінального провадження; після завершення проведення судово-імунологічних експертиз долучити їх висновки до матеріалів кримінального провадження; після завершення проведення судово-цитологічних експертиз долучити їх висновок до матеріалів кримінального провадження; після завершення проведення судової медико-криміналістичної експертизи долучити її висновки до матеріалів кримінального провадження; відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт. Вказані дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин, зокрема через складність та великий обсяг призначених експертиз, та їх виконання потребує додаткового часу строком не менш ніж один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, слід зауважити, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті ст. 5 Конвенції про захист. прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Вважали його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Підозрюваний, його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Суд, оглянувши матеріали клопотання та додатки до нього, встановив.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того слідчий зазначив, що строк тримання під вартою підозрюваному необхідно продовжити, оскільки в ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Як зазначила сторона обвинувачення, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

-враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний особливо тяжкий злочин, не працює, не відвідує місце навчання, метою чого було прибуття на територію України, не проживає за місцем мешкання, вказаному ним при заповненні заяви-анкети № 112602800 від 20.11.2019 у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання, не має постійного місця мешкання та реєстрації на території України, є громадянином іншої держави, переховувався від органу досудового розслідування, тобто не має міцних соціальних зв`язків на території України, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію України, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

-враховуючи, що основою доказової бази по даному виду злочинів, є саме речові докази, які можуть бути вилученими лише проведенні неочікуваних слідчих дій, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, та з метою спотворення події кримінального правопорушення-злочину, зважаючи на фактичні дані, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив місце вчинення злочину, підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення речей, документів, що знаходяться у його безпосередньому володінні, та які могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину, тобто існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроба знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та навіть фізичного впливу на потерпілого та свідків (зважаючи на те, що він обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на вбивство потерпілого), які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, у разі перебування підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на встановлення всіх обставин злочину шляхом тиску на потерпілого та свідків, спробувати знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про можливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, лише шляхом продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення-злочину і, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що:

-підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний особливо тяжкий злочин, не працює, не відвідує місце навчання, метою чого було прибуття на територію України, не проживає за місцем мешкання, вказаному ним при заповненні заяви-анкети № 112602800 від 20.11.2019 у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання, не має постійного місця мешкання та реєстрації на території України, є громадянином іншої держави, тобто не має міцних соціальних зв`язків на території України, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію України, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

-враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, та з метою спотворення події кримінального правопорушення-злочину, зважаючи на фактичні дані, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив місце вчинення злочину, підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення речей, документів, що знаходяться у його безпосередньому володінні, та які могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину, тобто існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроба знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та навіть фізичного впливу на потерпілого та свідків (зважаючи на те, що він обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на вбивство потерпілого), які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень,

та приходить до висновку, що підозрюваний виявляє підвищену соціальну небезпеку, і вважає, що запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, можливе лише шляхом продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, а тому продовжує відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України у зв`язку з тим, що злочин вчинений із застосуванням насильства, у межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2020.
Строк дії ухвали до 11 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1