Справа № 487/3831/20
Провадження № 1-кс/487/4341/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002465 за ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 без можливості внесення застави,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суму міста Миколаєва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб без можливості внесення застави.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а тому наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, сторона обвинувачення вважає, що існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: можливість підозрюваного незаконно випливати на свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_4 , добре обізнаний про свідка та потерпілого, їх теперішнє місце проживання. Характер та спосіб вчинення злочину дає підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які дали свідчення, що підтверджують його вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Крім того, сторона обвинувачення вважає, що існують ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: ризик того, що підозрюваний продовжить свою злочинну діяльність, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за злочини проти життя та здоров`я особи та враховуючи обставини та характер скоєння вказаного кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та скоїти нове кримінальне правопорушення. Досудове розслідування знаходиться на початковому етапі збирання доказів, зокрема свідки вчинення кримінального правопорушення не були допитані в судовому засіданні, їх показання безпосередньо не сприйняті судом на даний час. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та наявність вищевказаних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, і не зможе попередити вищевказані ризики. Застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту не є доцільним, оскільки не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, так як дасть змогу вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застосування до ОСОБА_4 застави є не доцільним у зв`язку з тим, що злочин, вчинений підозрюваним, є тяжким. Вік, стан здоров`я та сімейний стан не перешкоджають знаходженню підозрюваного ОСОБА_4 у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор». Уданому кримінальному провадженні суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу перевагу, ніж правила про повагу до свободи, а тому обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримала, наполягала на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просила врахувати позицію підозрюваного щодо визнання своєї вини. Також, прокурор вважала, що наявні усі підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив про щире каяття та про докладання ним зусиль щодо відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що в провадженні СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0002465 від 06.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2020 в період часу з 02 години 35 хвилин по 02 години 49 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не виявилось можливим встановити, ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці на перетині вулиці Генерала Карпенко та проспекту Центрального міста Миколаєва, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , з хуліганських мотивів став висловлювались на адресу останніх нецензурною лайкою, при цьому на зауваження з боку потерпілого не реагував, тим самим зневажливо поставився до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, грубо порушуючи громадський порядок.

Крім того, в ході сварки ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до встановлених суспільних правил та прийнятих норм моралі і поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за допомогою травматичного пістолета, здійснив не прицільно постріл в сторону неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим в подальшому спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Згідно довідки з КНП «Миколаївська обласна дитяча лікарня» у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді поверхневого поранення задньої поверхні лівого стегна.

06.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , це, зокрема, дані: рапортів, зареєстрованих 06.07.2020 року за №15434 та 15440; протоколу огляду місця події від 06.07.2020 року; допиту потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього свідка ОСОБА_7 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2020 року щодо впізнання потерпілим ОСОБА_6 та неповнолітнім свідком ОСОБА_7 підозрюваного ОСОБА_4 як особи, яка 06.07.2020 року вчинила хуліганські дії та нанесла тілесні ушкодження із застосуванням пістолету; довідки №158 від 06.07.2020 року Миколаївської обласної дитячої лікарні щодо надання потерпілому ОСОБА_6 медичної допомоги у травматологічному пункті.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі настрок від трьох до семи років позбавлення волі, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя також вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , без встановлення відповідних обмежень, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, яке знаходиться на початковому етапі.
Крім того встановлений ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти життя та здоров`я особи, враховуючи обставини та характер скоєння вказаного кримінального правопорушення, без встановлення відповідних обмежень, можескоїти нове кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 7 років позбавлення волі; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання; наявність утриманців; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи;відсутність повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Сама тяжкість вчиненого злочину хоча і є визначальною при оцінці ризику ухилення від слідства і суду, проте не може бути достатньою підставою для законності тримання під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло в певний період доби, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в межах строку досудового слідства з урахуванням дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру 06.07.2020 року. При цьому згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати строком до 06 вересня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Миколаєві Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 , що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід
Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 06.09.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено 08.07.2020 року о 08:30 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1