В И Р О К
06 липня 2020 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого середньо - технічну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
16 листопада 2018 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в якості гостя у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , взяв у раніше знайомого ОСОБА_5 , мобільний телефон «іРhоnе 6s», в корпусі темно - сірого кольору, вартістю 7000 гривень, в середині якого знаходилась одна сім карта мобільного оператора Київстар, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє та чохол, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, з метою здійснення телефонного дзвінка, в цей час ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вказаний мобільний телефон, та розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 7 000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що повністю підтверджує фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку в КУ „ ОКНД ЗОР, КУ „ОКПЛ ЗОР не перебуває, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 ухвалою суду від 06.07.2020 року залишено без розгляду за заявою потерпілого.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такіобов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1