Провадження № 1-кс/243/352/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 17 м. Слов`янська клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні за № 0002647 від 01.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
З клопотання вбачається, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, спричинено загибель ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших людей, як з числа мешканців регіону так і з числа осіб особового складу збройних сил України, що є тяжкими наслідками.

Таким чином, дії ОСОБА_4 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період часу з квітня 2014 року до початку червня 2015 року та виразились у активній його участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувалося вчиненням опору представникам влади.

В результаті діяльності зазначеного непередбаченого законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Відповідно до повідомлення про підозру від 14.01.2015 року, встановлено, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення на території м. Слов`янськ, Донецької області.

На підставі вищезазначеного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янська, громадянин України, не працюючий, раніше проживав за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України, тобто в участі у діяльності непередбачених законами України збройних формуваннях, що спричинило масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками. На даний час ОСОБА_4 , переховується від правоохоронних органів та суду і його місцезнаходження в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим.

14.01.2015 року, на підставі того, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від правоохоронних органів та суду і його місцезнаходження в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по даному кримінальному провадженню, його оголошено у розшук, згідно відповідної письмової постанови.

Прокурор зазначає в клопотанні, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, а тому наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування, крім того на теперішній час місцезнаходження ОСОБА_4 не відомо, на теперішній час він перебуває у розшуку. Підозрюваний ніде не працює, постійного заробітку не має, стійкі соціальні зв`язки відсутні, що свідчить про те, що знаходячись на волі ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, який підтримав клопотання та просив задовольнити, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Так виходячи зі змісту частини 1 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому КПК України, вручено повідомлено про підозру.

Так, за загальним правилом КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором.

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, статті 135, 136), тобто шляхом:

?надіслання поштою, електронною поштою;
?врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»;
?врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Таким чином, КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких, повідомлення про підозру може бути вручене.

Однак, «вручено» не означає «отримано», а отже доцільно враховувати вимоги щодо належного підтвердження отримання або ознайомлення особою зі змістом повідомлення про підозру іншим шляхом.

Аналіз положень КПК України дає підстави стверджувати, що направлення особі повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку відповідатиме вимогам КПК України лише у випадку вручення поштового відправлення особисто підозрюваному.

Так, згідно частини 1 статті 136 КПК України, належним отриманням підозри є виключно розпис особи, у тому числі на поштовому повідомленні.

Тому, сам лише факт направлення поштою повідомлення про підозру, не є доказом належного вручення особі такого повідомлення.

Таким чином, особа набуває статусу підозрюваного з моменту вручення їй особисто поштового відправлення, а не з моменту відправлення такого повідомлення слідчим.

Крім того стаття 135 КПК України передбачає можливість вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї особи для подальшої передачі.

Вичерпний перелік осіб, які є членами сім`ї, який використовується судами, визначений статтею 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

При цьому, вручення повідомлення про підозру будь-якій іншій, сторонній особі (брату, водію, охоронцю тощо) є незаконним та не тягне за собою набуття особою статусу підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру не було вручено особисто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було отримано ним поштою, чи вручено члену його сім`ї.

Прокурор в судовому засіданні не надав слідчому судді належних доказів та відомостей про отримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення про підозру.

Таким чином, приймаючи до уваги, що особа набуває статусу підозрюваного, незалежно від способу вручення, виключно після особистого отримання повідомлення про підозру, то ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на думку слідчого судді, на теперішній час не набув статусу підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0002647 від 01 жовтня 2015 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України.

У зв`язку з чим застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на теперішній час будь яких запобіжних заходів, обмежень свободи дій чи обтяжень є незаконним та таким що суперечить вимогам чинного КПК України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст. 188 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні за № 0002647 від 01.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 260 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1