Справа № 172/426/19
Провадження № 1-кп/191/168/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в режимі відеоконференції з Васильківським районним судом дніпропетровської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000094 від 31.03.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого

-19.06.2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

із участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 30 березня 2019 року приблизно о 02 годині 40 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою протиправного, вилучення чужого майна та звернення його на свою користь прибув до території домоволодіння, розташованої по АДРЕСА_1 . Знаходячись біля території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , за допомогою сили рук відкрив хвіртку та тим самим проник на територію вказаного домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , за допомогою цеглини, знайденої на місці, розбив вікно до кухонного приміщення будинку та через отвір, який утворився проник до будинку. Знаходячись в буд. АДРЕСА_3 , достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з приміщення коридору будинку, таємно, викрав тюнер марки АGі, АG - R 5500D сірого кольору.

В подальшому 30.03.2019 року о 02 годні 50 хвилин, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне, повторне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь підійшов до приміщення літньої кухні розташованої на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Знаходячись біля приміщення літньої кухні, за допомогою сили рук та заздалегідь приготовленої металевої фомки, відірвав навісний замок та відчинивши двері проник до його приміщення. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, розташованої на території садиби по АДРЕСА_1 , достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою сили рук, таємно, повторно, викрав велосипед марки «АІСТ» жіночій зеленого кольору.

Після вказаного, ОСОБА_3 з викраденим з місця вчиненого кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на свій розсуд - продав, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 30.03.2019 року приблизно о 02 годині 40 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , розбив вікно та проник до домоволодіння з відки викрай тюнер. Потім цієї ночі о 02 годині 50 хвилин проник до приміщення літньої кухні та викрав велосипед. Шкоду відшкодував, шляхом повернення майна. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві зазначив, що претензій до обвинуваченого не має. Просив покарання призначити на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності потерпілого з урахуванням положень ст. 325 КПК України.
Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та досяг відповідного віку. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинуваченні злочину є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який до вчинення злочину не був засуджений, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, одружений, має тимчасові заробітки, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину в особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.
Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також з урахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений 19.06.2019 року за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік та вчинив умисний корисливий злочин до постановлення вищевказаного вироку, тому суд вважає, за необхідне призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком, більш суворим.
Відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.09.2019 року у справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст.70 КК України, суд має вмотивовано вирішити питання про призначення остаточного покарання та звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне враховуючи особу обвинуваченого його ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, відшкодування шкоди потерпілому, визначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України та остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком у вигляді обмеження волі, більш суворим у вигляді позбавлення волі за цим вироком із застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч. 1,4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 року за ст. 289 ч.1 КК України у виді трьох років обмеження волі, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово товарознавчої експертизи № 43/12.1/245 від 05.04.2019 року в сумі 572 грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази - тюнер марки АGі, АG - R 5500D сірого кольору та велосипед марки «АІСТ» жіночій зеленого кольору залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 (Т.2 а.с. 26-27).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1