Провадження №11-кп/801/1395/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2019,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу від 31.10.2019 та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання достроково. Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції національного законодавства та посилається на практику Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідача, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дійсно, можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачена ст. 81 КК України та може застосовуватися до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, після фактичного відбуття засудженим визначеної частини покарання.
При цьому, статтею 51 КК України встановлені види покарань, з яких покарання у виді позбавлення волі на певний строк (п. 11 ч. 1 ст. 51 КК України) і довічне позбавлення волі, тобто безстрокове покарання (п. 12 ч. 1 ст. 51 КК України) є різними видами покарань.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 12.09.2011 (справа №5-16кс11), яка є обов`язковою для всіх судів, покарання у виді довічного позбавлення волі не належить до строкових видів покарання і відповідно до нього не можна застосовувати строкові критерії.

Суд першої інстанції всебічно дослідив матеріали кримінального провадження, проаналізував нормативну базу законодавства України, практику Європейського суду з прав людини, в результаті чого дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2001 за п. «в»,«г»,«і» ст.ст. 17, 93, п.«є»,«ж»,«і» ст. 93 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду України від 10.01.2002 вирок залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 КК України, довічне позбавлення волі призначається за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК України, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

При цьому, довічний характер даного покарання не є абсолютним, оскільки у передбачених законом випадках можлива його заміна іншим видом покарання.

Стаття 87 КК України встановлює, що актом помилування Президента України може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше 25 років, стосовно індивідуально визначеної особи, а згідно ч. 7 ст. 151 КВК України засудженим до довічного позбавлення волі може бути подано клопотання про його помилування після відбуття ним не менше 20 років призначеного покарання.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання захисника в апеляційній скарзі про неврахування судом при розгляді її клопотання вимог ст. 3 Конвенції з прав людини і основоположних свобод та вказаних нею рішень Європейського суду з прав людини, оскільки суд це питання належним чином проаналізував і дійшов правильних висновків про те, що чинне законодавство України щодо можливості здійснення шляхом помилування заміни засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше 25 років відповідає вимогам вказаної Конвенції і практиці Європейського суду з прав людини.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поширюється лише на покарання у виді позбавлення волі на певний строк і до покарання у виді довічного позбавлення волі не може бути застосована, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також суд не вправі визначати термін можливого перегляду строку покарання засудженого, а також встановлювати критерії, на підставі яких він має відбуватись.
Верховним Судом України в постанові від 17.12.2013 у справі № 21-439а13 визначено, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
Захисник не навела конкретних фактів порушення судом прав її підзахисного та його законних інтересів, а обмежилася перерахуванням та декларуванням норм права, в тому числі міжнародного, які порушені не були.

Ухвала суду є обґрунтованою, належними чином вмотивованою та відповідає як фактичним обставинам справи так і вимогам Закону. Підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом

Суддя