ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/558/20 Номер провадження 11-кп/814/630/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12.03.2020, -
В С Т А Н О В И В :

12.03.2020 Полтавським районним судом Полтавської області заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено до 10.05.2020 включно.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що з урахуванням особи ОСОБА_7 , який обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, ніде не працює, хоч і характеризується позитивно, проте це не виключає обґрунтованих підстав вважати, що ризики: продовження злочинної діяльності, переховування від суду і незаконного впливу на потерпілу та свідків не відпали і не змінилися.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12.03.2020 щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано того, що: відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання і на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 №4-р/2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 щодо незаконності ухвали суду першої інстанції про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, колегія суддів дійшла висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 17.12.2019 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого за ч.2 ст. 187 КК України.
17.12.2019 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.02.2020.
11.01.2020 повідомлено ОСОБА_9 про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
12.02.2020 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.03.2020.
Апеляційний суд вважає, що із врахуванням ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 12.02.2020 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ухвала від 12.03.2020 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою останньому, фактично є продовженням строку тримання обвинуваченого під вартою.
Як вбачається з ухвали суду від 12.03.2020, суд першої інстанції, продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про те, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України.
Так, під час вирішення клопотання прокурора суд встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_7 може: продовжити злочинну діяльнісь, переховуватись від суду і незаконного впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.
При цьому суд врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме у вчиненні злочину проти власності, який кваліфікується як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а також злочин проти громадської безпеки, який кваліфікується, як носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 2 до 5 років; обставини вчинення злочинів; дані про особу ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, характеризується позитивно, суд дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, ним доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження прав ОСОБА_7 перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене вище доводи захисника обвинуваченого про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
За сукупності наявних обставин, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, незаконно впливати на свідків (утриматися від спілкування з будь-якою особою визначеною судом).
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване місце проживання, характеризується позитивно, колегія суддів враховує, але це не впливає на правильність прийнятого судом рішення.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12.03.2020 - без змін.
Керуючись ст.ст. 376,404, 405,КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12.03.2020 щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4