гСправа № 358/101/20 Провадження № 1-кп/358/93/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Богуслав матеріали кримінального провадження № 0000875 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Медвин, Богуславського району, Київської області проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

суд,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000875 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

11.10.2019 року о 02 год. 00 хв., відповідно до вимог ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Київ від 11.10.2019 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено до 03.02.2020 року.

Прокурор подала клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначила, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу немає, оскільки не змінилися наявні ризики, які враховано при обранні запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заявив та надав суду письмове клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, зокрема, на домашній арешт.

Клопотання мотивував тим, що на даний час, зменшились ризики, які існували при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як обвинувачений визнає свою вину, щиро кається.

Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника у зв`язку з його безпідставністю, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали.

Представник потерпілої ОСОБА_6 у судове засідання з`явився, просив клопотання прокурора задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оцінюючи можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить з вимог кримінального процесуального закону.

Суд погоджується з позицією сторони захисту, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовження строку його дії щодо ОСОБА_4 на момент розгляду цього клопотання зменшились, оскільки обвинувачений щиро кається, та запевнює щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди, будь якого тиску на свідків та потерпілу чинити не буде, про що зазначив під час розгляду даного клопотання.

Суд вважає, що застосування виняткового запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні не є необхідним, оскільки зі спливом часу, зменшились ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищенаведених норм та встановлених обставин, враховуючи, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженні строку його дії - відпали частково, а тому суд приходить до висновку, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження є доцільною зміна запобіжного заходу із тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, передбаченими ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній розлучений, але має малолітню дитину, яка хоч і проживає окремо, але потребує матеріального та морального утримання, має непрацюючих батьків у зв`язку з пенсійним віком, з якими проживає, не веде аморальний спосіб життя, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, раніше не судимий, що також підтверджує наявність ризиків, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вказані обставини є всі підстави вважати, що існують ризики, що передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, на думку суду достатнім для запобігання вказаних ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України буде зміна запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки саме цей запобіжний захід на думку суду забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків в повній мірі та його належну процесуальну поведінку.

Даний запобіжний захід сприятиме запобіганню спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 201, 206, 331, 372, 392, 395 КПК України,

суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу У вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибути за першим викликом на визначений час до прокурора та суду за місцем розгляду кримінального провадження;

2) не залишати житло в період з 21 год 00 хв до 07 год. 00 хв. год 00 хв, в якому проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до свого місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала залишається в силі протягом двох місяців з дня її постановлення, тобто до 31.03.2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому після її оголошення, передати для виконання Богуславському ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, прокурору - для контролю за виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1