КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будунда Благовіщинського району Амурської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6 800 грн.) без позбавлення права керувати транспортними засобами,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 09 вересня 2018 р. приблизно о 23 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Leganza», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по прилеглій території будинку № 4 по вул. Драйзера в м. Києві, в порушення вимог п. п. 1.3, 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, перед початком руху, та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав закриту травму лівої гомілки; переломи латерального виростку медіальної кіточки лівої великогомілкової кістки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Заступник прокурора м. Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6 800 грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, в решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування положень ст. 55 КК України. Зокрема, прокурор зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції безпідставно не застосував до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, та правильно визначив вид та розмір основного покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України з урахуванням положень ст.ст. 57, 61 КК України.
З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою пенсійного віку, обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності у справі обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоцільність призначення ОСОБА_7 альтернативного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Отже підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для скасування або зміни вироку відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3