Справа 688/606/20
№ 1-кп/688/83/20
Вирок
Іменем України
07 квітня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі засідань у м.Шепетівка кримінальне провадження №0000086 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ашади Гейджали району Республіки Азербайджан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
28 січня 2020 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом із потерпілим ОСОБА_4 прийшли до будинку останнього, що розташований по АДРЕСА_2 .
В подальшому, 29 січня 2020 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, продемонстрував ОСОБА_5 місце знаходження грошових коштів для придбання дров, які знаходились в автомобільній аптечці в серванті кімнати зали даного будинку, після чого ліг відпочивати.
ОСОБА_5 , перебуваючи у цей же день, у тому ж місці, близько 03 год. 00 хв., розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого незаконного збагачення, реалізовуючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, перебуваючи у кімнаті зали, відкривши в серванті автомобільну аптечку, викрав із неї грошові кошти в сумі 200 доларів США купюрами по 50 доларів США, що по курсу долара США відносно гривні становив 24,7204 грн., які в подальшому помістив у праву кишеню своїх штанів та ліг відпочивати, а пізніше, в цей же день близько 11 год., обвинувачений залишив вищевказаний будинок та пішов до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Отже, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 4944 грн. 08 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
06 квітня 2020 року між потерпілим та обвинуваченим була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення ОСОБА_5 покарання у виді шрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував заподіяну шкоду, попросив вибачення у потерпілого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просив затвердити означену угоду.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечував, пояснив, що угода про примирення відповідає вимогам КПК України та КК України, йому відомі особливості апеляційного оскарження.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Шепетівська ЦРЛ» не перебуває, спроможний виконати узгоджене сторонами покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним, достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави згідно зі ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000086, укладену 06 квітня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 не застосовувати.
Речові докази - чотири грошові купюри номіналом по 50 доларів США із наступними серіями та номерами: МК63112665А; МJ02032939A; MD67293695A; MF02695441В, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити у останнього.
Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів №2.1-0044:20 від 26 лютого 2020 року в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1