Справа № 347/1409/15
Провадження № 1-кс/347/277/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 21 квітня 2020року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 21 квітня 2020 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 квітня 2020 року слідчий СВ Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000177 від 06.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. Вважає дану постанову незаконною та такою, що суперечить вимогам КПК України. Так, в постанові від 21.04.2020 р. про відмову у визнанні його потерпілим зазначено, що 07.07.2015 року йому було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та цього ж числа було допитано в статусі потерпілого, тобто він визнаний потерпілим близько п`яти років, а відмовити у визнанні потерпілим можна тій особі, яка не визнавалась потерпілою у кримінальному провадженні..
Із повідомлення про призначення почеркознавчої експертизи від 21.03.2016 року № 474/108/53/05-16 за підписом слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яке вручено його матері ОСОБА_6 , вбачається, що вона також визнана потерпілою по даному кримінальному провадженню. Оскільки його мати може бути потерпілою по кримінальному провадженню, то він також разом із своїм братом вправі бути потерпілими, так як їх права порушені фальшивим заповітом. А тому, просить скасувати дану постанову.
Скаржник у поданій до суду заяві просить розглянути дану скаргу у його відсутності та скасувати постанову слідчого від 21.04.2020р.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 КПК України зазначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.1ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Як встановлено в судовому засіданні постановою старшого слідчого СВ Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 21.04.2020р. відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000177 від 06.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні старшого слідчого ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження № 0000177 від 06.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
В рамках даного кримінального провадження 07.07.2015р. ОСОБА_3 було визнано потерпілим та вручено йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та цього ж числа його було допитано в статусі потерпілого, про що зазначено в постанові від 21.04.2020р. про відмову у визнанні потерпілим.
В основі набуття фізичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди), формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення).
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Виходячи зі змісту ст. 55 КПК України, постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути вмотивованою.
Дослідивши постанову слідчого від 21.04.2020 року, слідчий суддя приходить до висновку про її скасування, так як вона є достатньо не вмотивованою та не ґрунтується на належних доказах. Оскільки ОСОБА_3 вже було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, тобто не наведено достатніх доказів того, чому особі яку визнано потерпілим відмовлено у визнанні його потерпілим.
Також слідчим не проведено необхідних слідчих дій спрямованих на визначення наявності чи відсутності спричиненої шкоди заявнику та не взято наявні докази в їх сукупності.
Відповідно до ч.1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, оскільки правового обґрунтування відсутності підстав для визнання заявника потерпілим, оскаржувана постанова не містить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 307 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 21 квітня 2020року задоволити.
Постанову старшого слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 21 квітня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000177 від 06.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1