Справа № 282/87/20
Провадження № 1-кп/282/84/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000299 від 12.11.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Волиця Любарського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, працюючого підсобним робітником у ФОП « ОСОБА_6 », маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2009 року ОСОБА_4 було поставлено на облік як призовника до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Любарський РВК) Житомирської області Міністерства оборони України та 12.09.2019 року він став на обліку у вказаному районному військовому комісаріаті як військовозобов`язаний, де і знаходиться по даний час.

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом ЗС України, його виконання забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України, військові формування в тому числі і військкомати, а також підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Також, згідно п.6 ст.2 вищевказаного закону, виконання службового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходження зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

У відповідності до «Плану призову резервістів оперативного резерву першої черги Збройних Сил України на навчальні збори протягом 2019 року», «Плану проведення навчальних зборів з практичним призовом резервістів оперативного резерву другої черги та військовозобов`язаних у Збройних Силах України у 2019 році», на виконання вимог Мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 20.02.2019 року №321/239/дск щодо організації призову резервістів оперативного резерву та військовозобов`язаних на навчальні збори, сплановано та проведено навчальні збори резервістів з практичним призовом військовозобов`язаних військової частини НОМЕР_1 під керівництвом заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 19.09.2019 року по 28.09.2019 року з метою виконання заходів формування, проведення бойового злагодження та підготовки бригади територіальної оборони до виконання завдань за призначенням, до списку яких, згідно вищевказаних вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», було включено військовозобов`язаного ОСОБА_4 .

З метою виклику останнього на вищевказані збори, 12 вересня 2019 року о 16 год. 00 хв. військовозобов`язаному ОСОБА_4 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: вул.Ватутіна,3 смт.Любар Житомирської області, службовими особами даного підприємства було належним чином повідомлено про необхідність прибуття на 07 год. 00 хв. 19 вересня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки на навчальні збори військовозобов`язаних, а також попередження винесене військовим комісаром про кримінальну відповідальність за ухилення від військових зборів. ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з повісткою та попередженням, відмовився від їх отримання, про що було складено відповідний акт від 12 вересня 2019 року, підписаний посадовими особами Любарського РВК.

Однак, ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, в порушення вищевказаних вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року, умисно, маючи об`єктивну можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки на навчальні збори, бажаючи ухилитись від них, не маючи поважних причин згідно «Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №673 від 28.07.2010 року, до зазначеного військкомату не прибув та в проведенні зборів участі не прийняв, ухиляючись від покладеного на нього військового обов`язку та проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, в порушення вимог ст.1 п.7, ст.1 п.10, ст.2 п.6, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не прибув до Любарського РВК, який розташований по вул.Ватутіна,3 в смт.Любар Житомирської області, для відправки на навчальні збори та не приймав участі у їх проведенні, хоча мав об`єктивну можливість це зробити.

Своїми умисними діями, що виразились в ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.337 КК України.

13 січня 2020 року між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000299, з одного боку та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.337 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.337 КК України - у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.337 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 від 13 січня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.337 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за цим законом у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1