Справа № 349/337/20
Провадження № 1-кп/349/79/20
В И Р О К
іменем України
01 червня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000038 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, який проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
08 лютого 2020 року в період часу з 17 год 00 хв. до 23 год 25 хв. ОСОБА_3 зі своїми друзями, серед яких був потерпілий ОСОБА_6 у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в с.Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області розпивали алкогольні напої.
Цього ж дня приблизно о 23 год 25 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою покататися вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом марки Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та який знаходився у внутрішньому дворі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
З цією метою ОСОБА_3 скориставшись тим, що двері зі сторони водія не були закриті на замок, діючи умисно, без згоди та відома власника транспортного засобу, проник в салон автомобіля.

За допомогою кнопки «Старт» він запустив двигун автомобіля та почав рух по території, яка відноситься до кафе, однак при виїзді з неї на автомобільну дорогу державного значення Н-09 Мукачево-Львів, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду.

В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом та вчинення ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а потерпілому ОСОБА_6 було завдано майнової шкоди в розмірі 15 088 грн.

Статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений.
ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, відповідальність передбачена ч.1 ст.289 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
01 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, за обставин вказаних в обвинувальному акті.
Сторонами узгоджено призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі сімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 11 900 гривень.
В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, які передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, вважає, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Мотиви суду щодо затвердження угоди про примирення.
Згідно ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
За змістом статтей 468- 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості .

В судовому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, підтвердив обставини вчиненого ним злочину, погодився з кваліфікацією вчиненого злочину, щиро розкаявся, під час судового розгляду кримінального провадження повністю відшкодував потерпілому завдану злочином майнову шкоду.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Судом також з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, що передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За змістом вимог, які зазначені в частинах 1, 2 та 3 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Частиною першою статті 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам ст. 65 КК України, суд переконався, що узгоджений сторонами вид покарання у виді штрафу, який передбачений санкцією ч.1 ст.289 КК України відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та обставинам вчинення злочину.
При визначені міри покарання сторонами враховано, що обвинувачений вчинив злочин, який не відноситься до корупційних злочинів, він вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризуються по місцю проживання, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, а наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України є підставою для призначеня покарання у виді штрафу, нижчого від найнижчої межі, встановленої в ч. 1 ст. 289 КК України.

Узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі сімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 11 900 гривень, не є нижчою від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України та відповідає інтересам суспільства.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому необхідно затвердити угоду від 01 червня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначити узгоджену сторонами міру покарання для обвинуваченого із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі сімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 11 900 гривень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Потерпілий ОСОБА_6 не пред`явив цивільного позову в кримінальному провадженні.

Під час підготовчого провадження ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2020 року скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2020 року на тимчасово вилучений автомобіль марки Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, сірого кольору, який належить ОСОБА_6 .

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати, а саме: вартість проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 2 355 грн 15 коп, судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 1 256 грн 08 коп та судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів в розмірі 2 512 грн 16 коп підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 373- 374, 469-471, 473-476 КПК України,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 01 червня 2020 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000038 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі сімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 11 900 гривень.
Штраф оплатити на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0009339, отримувач коштів УК у Рогатинському районі Івано-Франківська область/21081100, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходу 21081100.
Речові докази:
- два сліди пальців рук, мікрооб`єкти з лівого водійського сидіння, змив рідини бурого кольору зі снігу, змив з коробки передач, чотири змиви з руля автомобіля, змив з внутрішньої ручки лівих дверей автомобіля, знищити;

- диск із записом з камер відеоспостереження подій залишити при матеріалах кримінального провадження №0000038 протягом усього часу їх зберігання;

- автомобіль марки Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, сірого кольору та куртку повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 ;

- куртку та штани повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь держави з зарахуванням на рахунок: UA 0009612, отримувач коштів: УК у м. Івано-Франківську/ОТГ м.Івано-Франківськ/24060300, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 24060300, процесуальні витрати на залучення експертів ( 2 355 грн 15 коп. за висновком №СЕ-19/14/4-16АВ/20 від 20 лютого 2020 року; 1 256 грн 08 коп. за висновком №СЕ-19/109/8/5-120Д/20 від 20 лютого 2020 року; 2 512 грн 16 коп. за висновком №СЕ-19/109/11/3-64МРВ/20 від 21 лютого 2020 року) , всього на загальну суму 6 123 грн 39 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана виключно з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому .

Суддя ОСОБА_1