Справа № 596/608/20
Провадження № 1-кп/596/76/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин угоду про примирення від 14 квітня 2020 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000070 від 06 квітня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи за фактичним місцем свого проживання, що в с. Крогулець, Гусятинського району маючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань своїй співмешканці ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період із 03 серпня 2019 року по 05 квітня 2020 вчиняв відносно неї фізичне та психологічне домашнє насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, за що 30 жовтня 2019 року постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та 28 листопада 2019 року постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Надалі, ОСОБА_5 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних та фізичних страждань потерпілій ОСОБА_4 05 квітня 2020 року приблизно о 10 годині перебуваючи за місцем спільного з нею проживання, проявив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, а саме, провокуючи це увімкненням голосно звуку музики, на що потерпіла ОСОБА_4 зробила йому зауваження, внаслідок чого ОСОБА_5 розпочав словесно ображати її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
Отже, ОСОБА_5 умисно та систематично вчиняє насильство, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 завдано фізичних та психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.
Своїми діями, які виразилися в умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. Його дії за цією статтею кваліфіковані вірно.

ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в підготовчому судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 14 квітня 2020 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На момент підписання угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та в касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 погодилася з тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення.

Підозрюваний розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України згідно сформульованого обвинувачення, а також з потерпілою ОСОБА_4 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

За таких обставин, суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши обвинуваченого, потерпілу, думку прокурора, який не заперечує щодо затвердження угоди про примирення, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 14 квітня 2020 року між ним та потерпілою ОСОБА_4 , і узгоджену сторонами міру покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин. Вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини у вчиненні злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особи обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем фактичного проживання.

Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству, з`ясувавши питання, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 суд вважає, що у суду відсутності підстави для відмови у її затвердженні.

Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 314 ч.3 п.1, 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 14 квітня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 14 квітня 2020 року покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1