Справа №621/914/20
Пр. №1-кс/621/271/20
Ухвала
Іменем України

07 квітня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в :
Слідчий ОСОБА_4 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 03.04.2020, за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:
- полімерного пакету з м`ясом індокачок загальною вагою 5 кілограм.

Вказане у клопотанні майно слідчий просить віддати на зберігання фактичному власнику майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 02.04.2020 до ч/ч Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа проникла на територію двору його дачного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки здійснила крадіжку чотирьох індокачок.
03.04.2020 за даним фактом були внесені відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 185 КК України за № 0000281.
В ході допиту потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 27.03.2020 він приїхав за адресою свого дачного домоволодіння: АДРЕСА_1 , та побачив відсутність чотирьох індокачок.
06.04.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , біля кв. 1, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в присутності двох понятих, добровільно видав полімерний пакет з м`ясом індокачок загальною вагою 5 кілограм.
Під час допиту свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що 28.03.2020, гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , принесли йому чотири тушки індокачок, за що отримали 1 літр горілки, після чого, ОСОБА_6 обскуб їх та порубав на частини та став зберігати в себе в холодильнику.
Присутній при огляді потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердив, що за зовнішніми ознаками, а саме по розміру тушок, дане м`ясо належить до виду індокачок.
Після чого, м`ясо індокачок загальною вагою 5 кілограм, було поміщено до одного полімерного пакету, опечатано та скріплено биркою з пояснювальним надписом та підписами учасників огляду та вилучено до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події від 06.04.2020 може бути використаним як доказу кримінальному провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить задовольнити клопотання.
Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання та просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно, передавши його на відповідальне зберігання потерпілому до вирішення питання по суті.
Слідчий ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Просила клопотання розглянути у її відсутність.
Власник майна ОСОБА_5 на розгляд клопотання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.
Клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу від прокурора не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Вислухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000281 від 03.04.2020 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 02.04.2020; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.04.2020; протоколу допиту потерпілого від 03.04.2020; протоколу огляду місця події від 06.03.2020; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; протоколу допиту свідка від 06.04.2020; квитанції про отримання на зберігання речових доказів.
Згідно з пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1, 4 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Метою накладання арешту на майно: полімерний пакет з м`ясом індокачок загальною вагою 5 кілограм, який добровільно видав ОСОБА_6 06.04.2020 при огляді місця події - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є об`єктом кримінального правопорушення та речовим доказом, що зберіг на собі сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
Частиною 6 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Таким чином, полімерний пакет з м`ясом індокачок загальною вагою 5 кілограмів є товаром, який швидко псується, а тому вказані речові докази слід передати на зберігання власнику ОСОБА_5 .
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 06.04.2020 майно, а саме:
1) полімерний пакет з м`ясом індокачок загальною вагою 5 кілограм.

Зазначене в ухвалі майно передати під зберігальну розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1