Справа №766/5546/16-к
н/п 1-кп/766/1349/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001599 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.3 ст. 185 КК України, суд -

Встановив :

В провадженні суду перебуває вказане вище кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та заявив відповідне клопотання.
Захисники обвинувачених та обвинувачені проти продовження строку тримання під вартою заперечували та просили запобіжний захід скасувати, заявивши відповідні клопотання.
Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, зокрема ст.6 Конвенції, передбачено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачені утримуються під вартою з квітня 2016 року, тобто більше 4 років.

Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення клопотання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали, заслухавши обвинувачених, захисників, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд вважає, що клопотання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених задоволенню не підлягає.

Згідно з положеннями ст.ст.177, 183 КПК України запобіжний захід застосовуються до підозрюваного з метою запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також забезпечення виконання процесуальних дій.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу також враховуються тяжкість злочину, у здійсненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання й інші обставини, які характеризують особу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 08.07.2003 року сам по собі факт здійснення, навіть, тяжкого злочину не є беззастережною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Судом встановлено, що обвинувачені більше 4-х років утримуються під вартою, ч.3 ст. 186 КК України передбачено максимальний строк покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. З урахуванням того, що до обвинувачених під час постановлення вироку суду повинен застосовуватися Закон України № 838-VIII від 26.11.2015 року, то вони фактично відбули максимальний строк покарання, передбачений ч.3 ст. 186 КК України, тобто на даний час підстав для продовження утримання обвинувачених під вартою не має.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331,392 КПК України, суд,

Ухвалив:

Клопотання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні клопотанні прокурора про продовженні тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та надіслати на адресу СІЗО УДДУ ПВП України в Херсонській області для відома.

СуддіОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3