Справа №:755/8912/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "24" квітня 2020 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003340, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та Київської місцевої прокуратури №4, в які просить зобов`язати Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві відновити розслідування у кримінальному провадженні №0003340.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 23.04.2019 року її сина знайшли повішеним на Трухановому острові у м. Києві, за її заявою відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені відомості до ЄРДР за ст. 115 КК України, однак обставини цих подій органом досудового розслідування цього часу не встановлені, оскільки з самого початку слідчі констатували, що це самогубство.

Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що вона неодноразово зверталась із клопотаннями до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про проведення слідчий дій, однак на жодне із клопотань вона відповіді не отримала, а після того, як справу передали до Київської місцевої прокуратури №4, прокурор ОСОБА_4 повідомив, що кримінальне провадження закрите, оскільки це самогубство.

У судове засідання заявниця не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить розглянути її скаргу без їх участі.

Слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та прокурор Київської місцевої прокуратури №4 у судове засідання не з`явились, причини не явки не повідомили, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, матеріали кримінального провадження №0003340, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно п. 18 ст. 3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так у рішенні «Волохи проти України» Євопейський Суд з прав людини (ЕСПЛ) підкреслив, що національне законодавство повинне передбачати механізм эффективного захисту від зловживань. Верховенство права передбачає, що втручання органів виконавчої влади в права осіб підлягають ефективному контролю, який найчастіше повинен здійснюватися судовим органом, як мінімум, як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, неупередженості та здійсненя надлежного провадження.

У п.3.2. Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 в справі № 1-17/200930 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикции відноситься судовий контроль за забезпеченням дотримання законності в діяльності правоохоронних органів в період досудового слідства. Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав та свобод людини та громадянина.

У п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3 -рп/2003 зазначено відстрочка судового контролю обмежують конституційне право людини на судовий захист, який є гарантією всіх прав і свобод людини і громадянина. За своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У справі «Котій проти України» (Заява № 28718/09 ) ЄСПЛ зазначив: п.69 Щодо правового захисту, коли дії слідчого можуть бути оскаржені до суду лише на етапі попереднього розгляду кримінальної справи або розгляду її по суті. Такий судовий розгляд був недоступним під час розслідування, а тому не міг забезпечити вчасне вирішення порушеного питання. Більше того, не видається, що під час розслідування, заявникові було забезпечено інший судовий засіб правового захисту, за допомогою якого він міг би звернутися до суду за розглядом питання щодо законності та пропорційності оскаржуваного заходу або його скасування. п. 70. Тому Суд доходить висновку, що національне законодавство не забезпечило при застосуванні вищезазначених заходів достатніх гарантій від свавілля і воно не відповідає вимогам щодо якості законодавства у розумінні Конвенції. За цих обставин не можна стверджувати, що зазначене втручання здійснювалося «згідно із законом», як цього вимагає пункт 2 статті 8 Конвенції.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Відповідно до ст. 7, 24 КПК забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є загальною засадою кримінального провадження, яка ґрунтується на ст. 55 Конституції України, що гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Право на оскарження є однією з гарантій захисту особою своїх прав і свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють кримінальне провадження, так із боку інших осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві. Свобода оскарження рішень, дій чи бездіяльності зазначених осіб сприяє виявленню і усуненню порушень і помилок, допущених при здійсненні кримінального провадження.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, вказаний перелік є вичерпним.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається зі скарги, звертаючись до слідчого судді ОСОБА_3 просить встановити справедливість та захистити її законні права та інтереси, здійснити судовий контроль від свавілля з боку органів досудового розслідування.

Так, ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначає, що неодноразово зверталась до слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з клопотаннями про вчинення слідчих дій, а саме 05.07.2019 вхідний реєстраційний № Л-11-о/и, 07.07.2019 № Л-3228, 3229, 08.08.2019 № Л-3989, проте на даний час жодної відповіді не отримала, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити в цій частині.

Крім того, у своїй скарзі заявниця просить зобов`язати орган досудового розслідування відновити досудове розслідування, оскільки зі слів прокурора кримінальне провадження закрите, однак з матеріалів кримінального провадження №0003340 вбачається, що рішення у формі постанови про закриття КП слідчим чи прокурором не приймалось, тож досудове розслідування триває.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя в порядку судового контролю, вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_3 та визнати бездіяльність органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003340.
Керуючись ст. 22, 40, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
постанови:
Скаргу задовольнити.
Визнати бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та Київської місцевої прокуратури №4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003340 за ст. 115 КК України.

Зобов`язати слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №№0003340, вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотаннямм ОСОБА_3 від 05.07.2019 вхідний реєстраційний № Л-11-о/и, 07.07.2019 № Л-3228, 3229, 08.08.2019 № Л-3989 в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя