Справа № 139/146/20
Провадження № 1-кс/139/48/20
У Х В А Л А
(про арешт майна)

19 лютого 2020 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И Л А:
17 лютого 2020 року прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000025, внесеного до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 4-5). Зокрема, у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 (а.с. 6-8).

Оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання із застосуванням конфіскації майна, з метою забезпечення такого виду покарання, прокурор просив накласти арешт на земельну ділянку площею 1,762 га, кадастровий номер :06:001:0009, що знаходиться на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання (а.с. 24, 25), в судове засідання не з`явився. За приписами ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядалося без повідомлення підозрюваного.
Розглянувши дане клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Прокурор у своєму клопотанні зазначив, що метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що матеріали кримінального провадження містять докази обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у скоєнні, зокрема, злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція статті передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, а відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 15-16) сторона обвинувачення довела наявність у власності підозрюваного земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами, на які просить накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309КПК України,
У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 000025задовольнити.

Накласти арешт на:

1) земельну ділянку площею 1,762 га, кадастровий номер :06:001:0009, що знаходиться на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

2) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу негайно після її постановлення вручити прокурору та надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення учасникам, які не були присутні при розгляді.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ____________