1Справа № 335/1721/20 1-кс/335/1092/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідувань ГУ ДВС у Запорізькій області капітан податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні за №000009 від 23 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, --

ВСТАНОВИВ:
03.03.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідувань ГУ ДВС у Запорізькій області капітан податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні за №000009 від 23 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

У клопотанні слідчим зазначено, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області перебувають Матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000009 за ознаками ч.1 ст.204 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що в період 2019-2020 років, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нежитловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , здійснював зберігання та реалізацію через мережу «Інтернет» незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які обклеєні марками акцизного податку.В рамках розслідування кримінального провадження встановлено,. що збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв ОСОБА_5 здійснювався з використанням створених акаунтів у системі обміну повідомленнями типу Мобільних додатків «Viber», «Telegram», «WatsApp». 24.02.2020 старшим слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 в рамках розслідування кримінального провадження №0000009 проведено огляд пляшок горілки «Вдала», які вилучено

22.02.2020 співробітниками ОУ ГУ ДФС у Запорізькій області у ОСОБА_5 , які зберігаються за адресою: ТОВ «ВКФ» Азовоптгорг» (, адреса складських приміщень: м. Запоріжжя, вул. Гребельна 5), про що складено відповідний протокол.

В ході проведення огляду відібрано та вилучено зразки алкогольної продукції, обклеєної марками акцизного податку України для проведення судово-хімічної та технічної експертиз, а саме: скляна пляшка, об`ємом 0,5 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,5 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,5 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об?ємом 0,25 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,25 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,25 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору.

Під час надання пояснень, ОСОБА_5 повідомив про наступне. ОСОБА_5 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі вирішив здійснювати реалізацію алкогольних виробів, які придбавав через мережу «Інтернет». Для зберігання алкогольної продукції, на підставі усних домовленостей орендував приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 . 25.02.2020 СУ ФР ГУ ДФС області винесено постанову про проведення судово- хімічної експертизи спиртовмістких рідин та технічної експертизи документів (марок акцизного податку).

Згідно до ч.1 ст. 204 КК України: «Незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів - караються штрафом від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.».

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно до відомостей отриманих від ОУ ГУ ДФС у Запорізькій області, ОСОБА_5 здійснював незаконну реалізацію алкогольних напоїв, за адресою: АДРЕСА_1 .

24.02.2020в рамках розслідування кримінального провадження, тимчасово вилучене майно, а саме: скляна пляшка, об`ємом 0,5 л., горілка «Вдала» заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,5 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,5 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємам 0,25 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,25 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, скляна пляшка, об`ємом 0,25 л., горілка «Вдала», заповнена рідиною прозорого кольору, з марками . акцизного податку, в порядку ст.ст. 98-100 КПК України приєднано в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження. Так, вказані пляшки з рідиною можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що слідчим пропущено строк звернення до слідчого судді, а визначених ст. 171 КПК України підстав для накладення арешту, немає.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, представника власника майна, приходить до наступних висновків.

Приписами ч.1 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

В силу положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ст. 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді.

Зокрема, ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.

У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Разом із тим, ухвалою слідчого судді від 27.02.2020 року клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області капітана податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000009 від 23.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.204 КК України повернуто для усунення недоліків, однак вказані в ухвалі недоліки повною мірою усунуті не були .

Так, слідчий в клопотанні вказує, що майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт, було вилучено 24.02.2020 року.

Разом із тим, з матеріалів доданих до клопотання встановлено, що вилучення майна відбувалося 22.02.2020 року в порядку ст. 264 КУпАП, а 24.02.2020 року під час огляду місця події вилучено продукцію, яка раніше 22.02.2020 року була вже вилучена, а з клопотанням про накладення арешту на майно орган досудового розслідування вперше звернувся 25.02.2020 року.

Таким чином, слідчим було пропущено строк звернення до суду з даним клопотанням про арешт майна. Питання щодо поновлення пропущеного строку в клопотанні не ставиться, незважаючи на ті обставини, що в ухвалі слідчого судді від 27.02.2020 року на вказані обставини було звернуто увагу слідчого. Клопотання про поновлення строку на звернення з вказаним клопотанням відповідно до положень ст. 117 КПК України слідчому судді не подано.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Наслідки пропуску строку звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та дії слідчого судді у разі отримання такого клопотання, поданого з пропуском цього строку, встановлені частиною п`ятою статті 171 КПК України.

У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що вилучення вказаного майна відбулося 22.02.2020 року в порядку ст. 264 КУпАП, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, з урахуванням тих обставин, що згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище обставини, слідчий не довів, що вилучені 22.02.2020 року в порядку ст. 264 КУпАП речі можуть бути використані як речові докази по кримінальному провадженню, тобто не доведено правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а відтак і підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно відсутні.

З урахуванням викладеного клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області капітана податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000009 від 23.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.204 КК України.

Копію судового рішення, після його оголошення, негайно вручити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1