Справа № 559/2163/19
Номер провадження 1-кс/559/762/2019
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою
"12" грудня 2019 р. місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження за №0000665, від 25 липня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 та 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні доводи. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2010 вироком Дубенського міськрайонного суду в Рівненській області, ОСОБА_8 було засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на основі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду в Рівненській області від 26.04.207 та призначено покарання у вигляді 3 роки 5 місяців позбавлення волі. Крім того, 18.07.2019, слідчим Дубенського відділу поліції за погодженням з прокурором Дубенської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні №0000525 від 20.06.2019, відносно ОСОБА_8 було скеровано до суду обвинувальний акт у вчиненні ним злочину передбаченого ст. 126-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_8 будучи обвинуваченим у вчиненні злочину, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив нові, умисні, корисливі злочини.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 22.06.2019 року близько 10:30 години знаходячись у приміщенні житлового будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, викрав гаманець, який знаходився на дивані в кімнаті спальні будинку за вказаною адресою, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень та офіційні документи - банківська картка № НОМЕР_1 № рахунку НОМЕР_2 , видану акціонерним товариством «Укрексімбанк», та банківська картка № НОМЕР_3 , видану акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», які належать ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів; та за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, не зупинившись на вчиненому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.06.2019 о 00:25 год ОСОБА_8 використовуючи раніше викрадену ним банківську картку № НОМЕР_1 № рахунку НОМЕР_2 , видану акціонерним товариством «Укрексімбанк», на ім`я ОСОБА_9 , та знаючи код доступу (ПІН-код) цієї картки, через банкомат АТ «Ощадбанк», що розташований по вул. Грушевського, м. Дубно, Рівненської області, повторно, керуючись корисливим умислом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом здійснення операції по зняттю готівки з банківської картки, викрав грошові кошти в сумі 200 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_9 , чим заподіяв останній майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Також, встановлено, що ОСОБА_8 29.08.2019 року близько 15 години знаходячись у приміщенні квартири розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук марки «Ноутбук ASUS F751SV-TY003T», вартістю 13999,90 гривень, який знаходився в кімнаті спальні квартири за вказаною адресою, та належав потерпілому ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_8 непомітно виніс вказаний ноутбук з квартири, і таким чином перевів викрадену річ у своє протиправне володіння, та отримав можливість розпоряджатися нею на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

16.09.2019 по вказаних кримінальних правопорушеннях повідомлено про підозри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у м. Дубно, без постійного місця проживання, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, відповідно до ст. 89 КК України не судимого.

11.11.2019, ухвалою Дубенського міськрайонного суду, до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на нього обов`язки: не залишати місця свого проживання, прибувати за першим викликом, слідчого, прокурора, суду, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному провадженні.

18.11.2019 слідчим за дорученням прокурора було відкрито сторонам кримінального провадження матеріали досудового розслідування, про що було повідомлено учасників, які мають право такого доступу.

21.11.2019 після ознайомлення всіх учасників досудового розслідування з матеріалами кримінального провадження було здобуто докази та достатньо відомостей для повідомлення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України а саме грабежу вчиненого повторно, в зв`язку з чим 21.11.2019 в межах розслідування кримінального провадження № 0001013 від. 18.11.2019 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, за наступних фактичних обставин.

Встановлено, що 18 листопада 2019 року, близько 14 години, ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні квартири, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, вирішив незаконно заволодіти майном останнього.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_8 18.11.2019 близько 14 години, знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, протиправно, відкрито, повторно, взяв зі столу в кімнаті квартири ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «IPhone 6s 64gb», вартістю 4500 гривень та отримав реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, об`єднаного єдиним умислом, направленим на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 запропонував останньому отримати мобільний телефон марки «IPhone 6s 64gb», шляхом передачі ним грошових коштів в сумі 1000 гривень для ОСОБА_8 ..

В подальшому, 18.11.2019. ОСОБА_8 повторно, незаконно, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , в сумі 400 гривень, які останній зняв близько 16 год. з власної картки через банкомат «Приватбанку», що розташований за адресою м. Дубно, вул. Мирогощанська, 1.

Також, продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.11.2019 близько 16 год. 10 хв. перебуваючи поблизу будинку, за адресою м. Дубно, вул. Щоголєва,14, ОСОБА_8 повторно, протиправно, незаконно, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , в сумі 100 польських злотих, що станом на 18.11.2019 згідно курсу НБУ становить 624 гривні 62 копійки.

Таким чином, ОСОБА_8 , внаслідок своїх умисних протиправних дій обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 186 КК України за вказаних фактичних обставин.

Зокрема, підозра у вчиненні вказаного злочину обґрунтовується показами потерпілого ОСОБА_11 , які він надав в ході допиту його в якості потерпілого 18.11.2019 в яких він прямо вказує на ОСОБА_8 як на особу злочинця та описує обставини вчинення вказаного злочину; протоколом огляду місця події від 18.11.2019, в ході якого зафіксовано місце вчинення злочину та його обставини; протоколом огляду предметів, зокрема відеозаписів з камер відеоспостереження на яких зафіксовано ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які рухаються в дворі будинку АДРЕСА_4 .

Санкція ч.2 ст.186 КК України, як найтяжчий злочин в якому підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 будучи обвинуваченим у вчиненні умисного злочину, під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжив свою злочинну діяльність та вчинив новий тяжкий корисливий злочин, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 , зухвало продовжує свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, з чого слідує, що останній не бажає ставати на шлях свого виправлення, являється суспільно небезпечною особою, а також свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Крім цього, ОСОБА_8 не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_8 корисливих злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства шляхом, застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це підтверджується тим, що на даний час ОСОБА_8 повідомлено про підозри у вчиненні ним п`яти кримінальних правопорушень одне з яких вчинене в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

Незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Дані ризики (передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 систематично погрожує, потерпілій ОСОБА_9 , свідку ОСОБА_12 , фізичною розправою, пошкодженням їх майна, спричиненням тілесних ушкоджень та вчинення інших протиправних дій в зв`язку з чим 09.09.2019 слідчим було винесено постанову про застосування заходів безпеки відносно потерпілої ОСОБА_9 , члені її сім`ї та майна, яка на даний час виконується працівниками Дубенського відділу поліції. Крім того, за вчинення фізичного, економічного та психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. ст. 173-2 КУпАП, та направлено до суду з обвинувальним актом кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обрання ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, наприклад у вигляді домашнього арешту не можливе в зв`язку з тим, що до ОСОБА_8 вже застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який не забезпечує покладених на нього обов`язків, крім того менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, тому що у даному випадку знову ж таки для останнього будуть створені умови і надана можливість продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому та інших кримінальних провадженнях, тобто ризикам передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що може негативно вплинути на проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду, а також, завдати шкоди іншим особам.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України слідчий просить змінити застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання із викладених у ньому обставин, пояснив, що строк досудового розслідування закінчується 03.01.2019, тому строк запобіжного заходу просив обирати в межах строку досудового розслідування. Окрім того, повідомив, що від потерпілої ОСОБА_9 надійшла заява 02.12.2019 про забезпечення їй безпеки від ОСОБА_8 . Окрім того, повідомив, що ОСОБА_8 продовжує свою злочинну діяльність.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що ризики наведені у клопотанні не обґрунтовані. Просили суд не змінювати раніше обраний запобіжний захід. Звертали увагу на порушення норм кримінально-процесуального законодавства слідчим та прокурором. Окрім того, підозрюваний визнав, що порушував умови запобіжного заходу, оскільки оскаржував постанову прокурора про відновлення досудового розслідування, після розгляду скарги мав на меті дотримуватися умови запобіжного заходу.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що слідчим відділом Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 25 липня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 та 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України

11.11.2019, ухвалою Дубенського міськрайонного суду, до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на нього обов`язки: не залишати місця свого проживання, прибувати за першим викликом, слідчого, прокурора, суду, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному провадженні.

Підозрюваному ОСОБА_8 роз`яснено, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Постановою слідчого від 27.11.2019 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук.

29.11.2019 слідчим суддею винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 та 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 .

12.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді від 29.11.2019 підозрюваного ОСОБА_13 затримано.
Відповідно до частини 1 статті 200 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

В клопотанні та в судовому засіданні доведено наявність наступних ризиків передбачених ст. 177 КК України.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 будучи обвинуваченим у вчиненні умисного злочину, під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжив свою злочинну діяльність та вчинив новий тяжкий корисливий злочин, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 , зухвало продовжує свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, з чого слідує, що останній не бажає ставати на шлях свого виправлення, являється суспільно небезпечною особою, а також свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Крім цього, ОСОБА_8 не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_8 корисливих злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства шляхом, застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це підтверджується тим, що на даний час ОСОБА_8 повідомлено про підозри у вчиненні ним п`яти кримінальних правопорушень одне з яких вчинене в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 систематично погрожує, потерпілій ОСОБА_9 , свідку ОСОБА_12 , фізичною розправою, пошкодженням їх майна, спричиненням тілесних ушкоджень та вчинення інших протиправних дій в зв`язку з чим 09.09.2019 слідчим було винесено постанову про застосування заходів безпеки відносно потерпілої ОСОБА_9 , члені її сім`ї та майна, яка на даний час виконується працівниками Дубенського відділу поліції. Крім того, за вчинення фізичного, економічного та психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. ст. 173-2 КУпАП, та направлено до суду з обвинувальним актом кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Метою зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. На думку суду, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, зважаючи на підозру у вчиненні злочину під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого ОСОБА_8 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.

За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в заміні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст. 197 КПК України, а саме по 03.01.2020 включно.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим Кодексом.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у яких він підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу, з урахуванням положень частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України у сумі тридцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63060 грн., оскільки, внесення застави у визначеному розмірі, на думку суду, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- уникати спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що залишення ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не достатньо для запобігання вищевказаним ризикам, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню, підозрюваному необхідно змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись: статтями 176-178, 182-184, 194, 196, 200, 331 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження за №0000665, від 25 липня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 та 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дубно Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому у АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.01.2020 включно.
Встановити заставу у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 63060(шістдесят три тисячі шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами: Отримувач ТУ ДСА України в Рівненській області, Депозитний рахунок 0559 Банк отримувача ДКС України, м. Київ МФО 820172 Призначення платежу: застава за ... (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від … (дата ухвали) по справі № …, кримінальне провадження № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- уникати спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03.01.2020 включно..

Згідно з частиною 6 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 202 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого суддю Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000665.

Ухвала про заміну запобіжного заходу та взяття під варту оголошена підозрюваному.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:

12.12.2019 - ухвалу (повний текст)
отримав ___________ ОСОБА_8