Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 505/787/19
Номер провадження: 1-кп/511/23/20

10 червня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі колегії суддів: судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

за участю:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого на адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2011 та 2007року народження, раніше не судимого, та

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, освіта середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2007 та 2015року народження, раніше судимого 19.12.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0001571 від 16.12 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_14 та ОСОБА_15 16.12.2018 року, приблизно о 04.30-40 годині, перебуваючи по АДРЕСА_4 діючи за попередньою змовою (домовившись раніше) вирішили проникнути до приміщення, де розташований заклад гральних автоматів з реалізації національних лотерей під вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , з метою заволодіння чужим для них майном шляхом вчинення розбійного нападу. Діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілим, діючи з прямим умислом, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_14 в цей же день та час ( за відсутності відвідувачів, вибравши таку ранню ( а можливо і пізню годину для тих хто пізно лягає відпочивати), шляхом вільного доступу проникли до вищевказаною приміщення, де ОСОБА_15 перебуваючи в залі приміщення став слідкувати за вхідними дверима та оточуючою обстановкою, з метою попередити ОСОБА_14 , про ймовірну небезпеку та перекрити вихід для працівника закладу, а ОСОБА_14 в цей час, діставши з кишені предмет схожий на ніж, з метою подальшого подолання супротиву потерпілої, приставив його до тулуба касира ОСОБА_13 та став висловлювати на її адресу погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я , якщо вона добровільно не віддасть йому наявні у сейфі (до якого обмежений доступ сторонніх осіб), належні ОСОБА_12 грошові кошти. Перебуваючи в безпорадному стані ОСОБА_13 , реально сприйнявши погрозу насильства небезпечного для життя та здоров`я, як таку, що дійсно може бути реалізована, намагаючись в цій ситуації врятуватися та будучи психологічно подавленою , вказала на ключ від сейфа, за допомогою якого вона відкрила металевий сейф, а ОСОБА_14 відчинив двері в металевому сейфі та забрав наявні в ньому належні ОСОБА_12 та залу гральних автоматів грошові кошти в сумі 19 150 грн., з яких частину згодом передав ОСОБА_15 . Заволодівши вказаними грошовими коштами ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 19 150 грн.

Обвинувачений ОСОБА_14 у судовому засіданні вину свою у інкримінованому йому злочині не визнав. Пояснив, що його запросили до відділку поліції, з проханням провести впізнання когось в якісь бійці. Він знаходився у поліції з 12 до 17 години . Це було вдень 16.12.2018 року. У нього з`явилась «ЛОМКА» ( він вживає наркотичні засоби ) і йому сказали, що він вчинив кримінальне правопорушення в приміщенні під вивіскою «Спортлото» на Армійській вулиці в м. Подільськ. За визнання вини, його запевнили, що дадуть йому наркотики. На нього психологічно тиснули. На слідчих діях і слідчому експерименті він все показував і підписував. З ОСОБА_15 в той день не зустрічався. Думали зустрітися , але не зустрілися.
Обвинувачений ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що вину не визнає, його змушували визнати вину в тому , чого він не вчиняв. Більше давати пояснення давати не буде.
Потерпіла по справі ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила , що раніше вона знала обвинуваченого ОСОБА_15 так , як він раніше вже відвідував заклад гральних автоматів, обвинуваченого ОСОБА_14 в той день побачила вперше. 15.12.2018 року вона заступила на роботу, вона працювала не офіційно в цьому закладі - в залі гральних автоматів під вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » касиром, а також барменом (продавала чай і кофе). Зайшла ОСОБА_12 ( її менеджер- роботодавець ) , залишила їй свої кошти в коробках ( так, як у них в залі є сейф ) і сказала, що пізніше їх забере. Кожних три години вона відправляє на адресу ОСОБА_12 ( її роботодавця ) звіт по зміні балансу щодо поповнення карт . В 05:00 годин ранку вона повинна була відправити звіт. Близько 04:30 04:40 години зайшли два чоловіки, один із них вищий по зросту, зайшов за барну стойку, і приложив предмет схожий на ніж ( вона так подумала ) і сказав: « не дьоргайся, віддавай гроші і я тебе не трону» і попросив відкрити сейф . Вона відкрила сейф і він забрав кошти , які знаходились в сейфі. До цього ОСОБА_15 був не менше 5 раз , грав у автомати. Сейф був на видному місці, за барною стійкою, вільного доступу до нього не було, сейф відкривала в їх присутності. До сейфа ОСОБА_14 йшов впевнено, в руках тримав предмет схожий на ніж, хоча вона не впевнена. Предмет схожий на ніж був приложений до неї з лівої сторони ( до туловища ближче до серця , до ребер), а сейф від неї був з правої сторони. Сказав, що якщо вона закричить, то він застосує насилля - порне її. Вона відкрила сейф , просила її не чіпати. ОСОБА_14 самостійно забрав кошти з сейфа, попередньо забравши пульт сигналізації.. ОСОБА_14 був одягнений у світло - синю куртку з світло відбивачем, обличчя було прикрито капюшоном . Під час впізнання вона взнала ОСОБА_16 по голосу, впізнала також і ОСОБА_15 по його статурі , він був одітий у синю ( світло-синю ) куртку. ОСОБА_14 забрав у неї зі зв`язки ключів пульт (брелок) « Сател « з двома кнопками від сигналізації. ОСОБА_15 під час досудового слідства просив у неї пробачення. ОСОБА_14 і ОСОБА_15 з залу гральних автоматів вийшли швидким кроком. ОСОБА_15 підчас того , як ОСОБА_14 забирав кошти з сейфу, стояв посеред залу, метрів 4 від неї, фактично перекривши шлях до втечі. Обличчя ОСОБА_15 теж прикрив, вона його тоді зі страху не взнала. ОСОБА_15 не перешкоджав діям ОСОБА_14 по заволодінню коштами з сейфу. Коли вона знаходилась у відділі поліції м. Подільськ (Котовськ ) то в коридорі побачила чоловіка, який з сейфа забирав у неї кошти, вона впізнала його по погляду, по обличчю і забігла в кабінет (не пам`ятає номеру кабінету ) і сказала, що в коридорі знаходиться бандит, тобто особа, яка у неї в нічний час забрала кошти з сейфу в залі гральних автоматів. Доступ в зал гральних автоматів був вільний, будь хто міг вільно зайти в приміщення за адресом : АДРЕСА_4 . Якою сумою коштів вони заволоділи точно сказати не може так , як були кошти , які давали для гральних автоматів в приміщенні під вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та кошти менеджера.
Потерпіла ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила , що обвинувачені у неї викрали (заволоділи ) сумою коштів в розмірі 19000 грн. Вона працює в залі гральних автоматів під вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » офіційно менеджером ( у неї є доручення ). Зайшла до ОСОБА_13 в зал гральних автоматів і залишила в сейфі 15.12.2018 року суму 19000 грн. 18.12.2018 року їй повернули суму 2700 грн, а від іншої суми вона відмовилась. Претензій ні майнових , а ні немайнових не має. Кошти в 19000 грн вона особисто передала ОСОБА_13 і вже ОСОБА_17 при ній же положила кошти ( вони були у коробочці) в сейф. Вона особисто надавала дозвіл на проведення слідчого експерименту у приміщенні під вивіскою «Спортлото». Вказане приміщення орендується.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вони вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України розбій, тобто скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном , поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище. Розмір завданої злочином шкоди складає суму 19000 грн.

Крім показів потерпілих, вина обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які судом визнані належними та допустимими , а саме:

- витягом з кримінального провадження №0001571 (том. №1, а.к.п.93-94), щодо внесення 16.12.2018 року відомостей до ЄРДР за повідомленням від ОСОБА_18 про те, що 16.12.2018 року о 04:40 год. двоє невстановлених осіб чоловічої статті шляхом вільного доступу через не зачинення вхідні металопластикові двері проникли до приміщення національної лотереї «Спорт - лото», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де під загрозою застосування предмету, зовні схожого на ніж, відносно касира ОСОБА_13 , відкрито заволоділи грошовими коштами в розмірі 19000 гривень, які знаходилися в металевому сейфі у вказаному приміщенні;

- телеграмою від 16.12.2018 року (том. №1, а.к.п.99), щодо надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 16.12.2018 року о 04:35 год. за адресою : Одеська область, м.Подільськ, вул. Армійська 25а, КП «Спорт-лото» влетіли двоє чоловіків в масках з ножем та забрали 19000,00 грн;

- протоколом огляду місця події з фототаблицями від 16.12.2018 року (том.№1, а.к.п.100-102 з фото таблицями на а.к.п 103-119) за участю понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , відповідно до якого огляду підлягала одноповерхова будівля під вивіскою «Національної лотереї «Спортлото» розташована за адресою: вул. Армійська 25а, м. Подільськ Одеської області, в ході якого було виявлено та вилучено сліди папілярних візерунків на 5 відрізках липкої стрічки, сліди структури матеріалу на 2 відрізках липкої стрічки, жестяна банка «REWO»;

- протоколом огляду від 18.12.2018 року (том №1, а.к.п.124-125 з фото таблицями на а.к.п. 126-128), за участю спеціаліста начальника сектору криміналістичного забезпечення ОСОБА_21 відповідно до якого огляду підлягала ділянка місцевості розташована навпроти домоволодіння №3 по провулку Гетьманський м. Подільськ Одеської області , в ході якого було виявлено та вилучено універсальний радіо канальний пульт управління «Satel»;

- постановою про визнання речових доказів і прилучення їх до кримінального провадження від 19.12.2018 року (том №1, а.к.п.130), відповідно до якої виявлений та вилучений під час огляду ділянки місцевості в порядку ст.223 КПК України розташованої навпроти домоволодіння №3 по провулку Гетьманський м. Подільськ Одеської області універсальний радіо канальний пульт управління «Satel» визнано та залучено до кримінального провадження № 0001571 в якості речового доказу;

- протоколом доступу до речей і документів від 18.01.2019року ( том № 1 а.к.п. 133-135) відповідно до якого було оглянуті записи з відеокамери , розташованої за адресою: Одеська область, м.Подільськ, вул. Гетманська 27 за період часу з 04:00години до 05:00години 16.12.2018року. В ході тимчасового доступу відеофайл з назвою «record -0000-000F-0000-4028, переміщено на електронний носій інформації DVD-R диск марки «Verbatim» 4,7GB;

- протоколом огляду цифрового відеозапису від 19.01.2019 року (том №1 а.к.п.136 з фото таблицею на а.к.п.137-138 том №1), відповідно до якого було оглянуто диск формату DVD-R диск марки «Verbatim» 4,7GB, з відеозаписом з камери спостереження, розташованої за адресою : Одеська область, м.Подільськ, вул. Гетманська 27. На вказаному записі о 05.:48:02 (камера іноземного виробництва і час не переведений не Київський час ) 16.12.2018 спостерігається, що по провулку Гетьманському в напрямку вулиці Гетьманської в поле зору відеокамери потрапляють дві особи , які рухаються швидким темпом. Особа чоловічої статті №1, невисокого зросту худорлявої тіло будови, йде зліва. Особа №2 високого зросту худорлявої тіло будови , одягнена в куртку із світло відражаючою горизонтальною смугою. При проходженні повз сміттєві контейнери особа №1 не зупиняється, а особа №2 направляється до них і щось та лишає, після чого наздоганяє особу №1. О 05:48:30 годин особи зникають з поля зору відеоспостереження;
- постановою про визнання речових доказів і прилучення їх до кримінального провадження від 19.01.2019року (том №1, а.к.п.139), відповідно до якої запис з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: Одеська область, м.Подільськ, вул. Гетьманська 27 за період часу з 04:00години до 05:00години 16.12.2018 року на цифровому носії інформації , а саме диску «DVD-R 4,7GB» «Verbatim» визнано та залучено до кримінального провадження № 0001571 в якості речового доказу;

- протоколом огляду цифрового відеозапису від 19.01.2019 року (том №1 а.к.п.183 з фото таблицею на а.к.п.184 том №1), відповідно до якого було оглянуто диск формату DVD-R диск марки «Verbatim» 4,7GB, з відеозаписом з камери спостереження, розташованої за адресом : Одеська область, м. Подільськ , вул. Гетьманська 25. На вказаному записі о 04.:47:14 16.12.2018 спостерігається, що по провулку Гетьманському в напрямку вулиці Гетьманської швидким темпом рухається особа чоловічої статті №1, невисокого зросту худорлявої тіло будови та в цей час о 04:47:23 в кадр потрапляє особа №2, яка рухається позаду особи №1 бігом наздоганяє особу №1. Особа №2 високого зросту худорлявої тіло будови, одягнена в куртку із світло відражаючою горизонтальною смугою. О 04:47:27 годин особи зникають з поля зору камери відеоспостереження;
- протоколом огляду предмету(предметів) від 18.12.2018 року (том №1 а.к.п.185 з фото таблицею на а.к.п.186-187 том №1), відповідно до якого були оглянуті грошові кошти національної валюти України гривні емісійного інституту Національного банку України, а саме купюри наступної кількості та номіналу: купюри номіналом 500гривен- 2шт., купюри номіналом 200грн -7 штук вилучені в ході обшуку від 17.12.2018 року ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.02.2019року ( том № 1 а.к.п. 196-198) відповідно до якого було оглянуті та вилучені документи , які знаходяться у володінні ПрАТ ТОВ «ВФ Україна» відповідно до ухвали Котовського міськрайонного суду електронний носій DVD-R диск на якому зроблено напис «GD- 19-01601/Ki/1-3 від 22.02.2019року;

- протоколом огляду предмету (предметів) від 28.02.2019року (том №1 а.к.п.203-204) відповідно до якого оглянуто DVD-R диск об`ємом 4,7 Гб, № GD - 01601/кі/1-3 від 22.02.2019 отриманий у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» на підставі ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до документів № 505/170/2019 від 13.02.2019 року та № 505/171/2019 від 13.02.2019року , який є додатком до протоколу тимчасового доступ до речей та документів від 22.02.2019 року, у кримінальному провадженні №0001571. Оглядом вищевказаних файлів встановлено , що на вказаному диску виявлено 3 електронних файли формату електронних таблиць типу Excel. В ході огляду встановлено, що абонентські номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 інформація щодо яких міститься у текстових файлах на оглядаємому диску проаналізовано і встановлено кількість, час та характер спільних між ними з`єднань та місцезнаходження базових станцій, які забезпечували зв`язок абонентів, тобто приблизне місцезнаходження самих абонентів у приблизний час скоєння злочину. Детальна інформація про це зазначена в звіті кримінального аналізу, який є додатком до цього протоколу. До вказаного протоколу спеціалістом виготовлено детальний звіт кримінального аналізу щодо абонентських з`єднань між абонентами НОМЕР_3 та НОМЕР_2 та розшифровку даних, які оглядались - додаток № 1 на 7 арк., роздруківку даних щодо кількості, даті, часу тривалості з`єднань абонентів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 - додатки № 2 на 24 арк. Та № 3 на 21 арк., схема телефонних з`єднань абоненту НОМЕР_1 - додаток № 4 на 1 арк., схема телефонних з`єднань абоненту НОМЕР_2 додаток № 5 на 1 арк., схема спільних телефонних з`єднань між абонентами 1-35 та НОМЕР_2 додаток № 6 на 1 арк., які є невід`ємними його додатками (том №1 а.к.п.205-259);

- постановою про визнання речових доказів і прилучення їх до кримінального провадження від 19.01.2019року (том №2, а.к.п.1-2), відповідно до якої DVD- диск з інформацією, на якому зроблено напис «СБ-19-01-601/кі/1-3 від 22.02.2019» разом із звітом кримінального аналізу щодо абонентських з`єднань між абонентами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та розшифровку даних, які оглядались - додаток № 1 на 7 арк., роздруківкою даних щодо кількості, даті, часу з`єднань абонентів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 - додатки № 2 на 24 арк. та № 3 на 21 арк., схемою телефонних з`єднань абоненту НОМЕР_1 -додаток № 4 на 1 арк., схемою телефонних з`єднань абоненту НОМЕР_2 -додаток № 5 на 1 арк., схемою спільних телефонних з`єднань між абонентами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 - додаток № 6 на 1 аркуші визнано та залучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за голосом від 18.12.2018 року (том №2 , а.к.п.3-4 з диском на а.к.п.6) відповідно до якого в присутності понятих потерпіла ОСОБА_13 за голосом впізнала особу № 2 , котра вчинила відносно неї злочинні дії. Відповідно до протоколу під № 2 зазначений ОСОБА_14 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2018 року (том №2 , а.к.п.6-8 з диском на а.к.п.9) відповідно до якого в присутності понятих підозрюваний ОСОБА_15 добровільно розказав та показав як спільно з ОСОБА_14 вчинили розбійний напад , який мав місце 16.12.2018року по АДРЕСА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2018 року (том №2 , а.к.п.10-12 з диском на а.к.п.13) відповідно до якого в присутності понятих підозрюваний ОСОБА_14 добровільно розказав та показав як саме спільно з ОСОБА_15 вчинили розбійний напад, який мав місце 16.12.2018 року по АДРЕСА_4 ;

- протоколом обшуку від 17.12.2018року (том №2 а.к.п.17-19 з картою пам`яті яка містить запис процесу обшуку на а.к.п.20) відповідно до якого в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , в якому зареєтрований та проживає ОСОБА_15 останній добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 2400,00 грн, які з його слів, відкрито заволодів у приміщенні національної лотереї «Спорт-лото». Крім того ОСОБА_15 добровільно видав спортивні штани синього кольору та сверт чорного кольору , які він був одягнений під час скоєння злочину, Виявлені речі були опечатані та вилучені;

- постановою про визнання речових доказів і прилучення їх до кримінального провадження від 19.01.2019року (том №2, а.к.п.21), відповідно до якої запис з камери відеоспостереження , розташованої за адресою : АДРЕСА_5 , за період часу з 04:00:00 год. по 05:00:00год. 16.12.2018року на цифровому носії інформації , а саме диску «DVD-R 4.7GB» Verbatim сірого визнано та залучено в якості речового доказу;

- постановою про визнання речових доказів і прилучення їх до кримінального провадження від 18.12.2018року (том №2, а.к.п.23-24), відповідно до якої грошові кошти в сумі 2400 гривень купюрами 2 по 500 гривень та 7 по 200 гривень, вилучені в ході обшуку по АДРЕСА_3 17.12.2018 визнано та залучено до кримінального провадження в якості речових доказів;

- зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_12 від 01.02.2019року (том№2, а.к.п. 25) згідно якої остання отримала від працівників поліції належне їй майно , а саме: грошові кошти в сумі 2400,00грн купюрами 7 шт, по 200 грн та 2 купюри по 500,00грн , котрі були викрадені 16.12.2018року ;

- постановою про визнання речових доказів і прилучення їх до кримінального провадження від 18.12.2018року (том №2, а.к.п.26-27), відповідно до якої светр чорного кольору та спортивні штани синього кольору, вилучені в ході обшуку по АДРЕСА_3 17.12.2018 визнано та залучено до кримінального провадження в якості речових доказів;

Колегія суддів сприяла кожній із сторін в тому числі і обвинуваченим мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять їх в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом .

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_15 , їх вина підтверджується поясненнями потерпілих, зокрема потерпілої ОСОБА_13 ( в якої відсутні будь які підстави для оговору обвинувачених) та іншими доказами зібраними та дослідженими в судовому засіданні . Крім цього на диску № Б-1 ОСОБА_14 в якості підозрюваного і в присутності понятих, захисника ОСОБА_9 розказує , як він та ОСОБА_15 вчинили дане кримінальне правопорушення. ОСОБА_15 зайшов перший, за ним він ( ОСОБА_14 ) Він ( ОСОБА_14 ) сказав сидіти тихо потерпілій ОСОБА_13 , як забрав у ОСОБА_13 брелок від сигналізації установленої на сейфі (універсальний радіо канальний пульт управління «Satel»), який визнано та залучено до кримінального провадження № 0001571 в якості речового доказу, який згодом викинув на вулиці перед тим , як сідали в автомобіль бежевого кольору , як поділили кошти , як він отримав свою долю в розмірі 7000 грн. , як спалив речі після вчинення злочину ( з метою приховування злочину ) , як йшли з приміщення « Спортлото», вказав маршрут їх пересування. Крім цього, їх рух зафіксували дві відео камери ( в одній із них автоматично не перевівся час при переводі часу з літнього на зимній , так працює камера іноземного виробництва). Суд зазначає і звертає увагу на те, що при перегляді в судовому засіданні дисків з вказаних відео камер встановлених на вул. Гетьманській 25 і 27 м. Подільськ було встановлено дві особи. Один із суддів в судовому засіданні звернув увагу учасників процесу , що ці особи ( зафіксовані на камері спостереження) фактично бігли (так швидко рухались) , на що обвинувачений ОСОБА_15 миттєво відреагував в судовому засіданні і зауважив , що вони не бігли , а спокійно йшли .

Суд констатує та стверджує , що дії ОСОБА_14 і ОСОБА_15 були узгодженими:

ОСОБА_14 вилучив брелок- пульт сигналізації від сейфа ( позбавивши можливості викликати підмогу ), заволодів коштами проникнувши в сейф ( сховище з обмеженим доступом) змусивши потерпілу під погрозою вчинити насилля відносно неї відкрити сейф. Суд приходить до висновку про те . що потерпіла ОСОБА_13 реально сприймала погрози застосування насилля з допомогою ножа ( предмета схожого на ніж ) , а тому відповідно до роз.яснень п.12.постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 10 « Про судову практику в справах про злочини проти власності «враховуючи встановлений судом характер дій обвинувачених пов.язаних з використанням предмету, потерпіла сприймала як , такий , що є небезпечним для її життя та здоров`я.

ОСОБА_15 в свою чергу перекрив шлях для можливої втечі потерпілої та створив ілюзію у потерпілої про безвихідь тобто психологічно подавив її здатність до спротиву.

На доводи захисту в тому , що вони отримали обвинувальний акт на 4 арк., а в суд було подано на 5 арк., суд зазначає , що в підготовчому судовому засіданні було встановлено , що повний текст обвинувального Акту ( саме повний текст ) було отримано обвинуваченими та їх захисником ОСОБА_9 в повному обсязі і він ( текст ) відповідає тому , що направлено в суд і надано обвинуваченим та їх захиснику ОСОБА_9 . Доводи захисту спростовані повністю.

Доводи захисту щодо різного часу на камерах відеоспостереження , на яких зафіксовано рух двох осіб на АДРЕСА_6 (різниця в одну годину ) пояснюються різними виробниками камер (вітчизняного та іноземного виробництва та функцією автоматичного переводу часу з літнього на зимній, де в одній із камер він відсутній.) ( А.к.п.22 том.№ 2 ) .
Доводи захисту щодо визнання доказів інформації знятої з двох відео камер на АДРЕСА_6 неналежними доказами та недопустимими зв`язку з тим , що не чітке зображення і не можливо ідентифікувати особи , колегія суддів не бере до уваги , так, як вказані камери зафіксували рух двох молодих людей через короткий проміжок часу після розбійного нападу, зафіксували одяг, ходу, зріст, напрямок їх руху (маршрут пересування) і узгоджуються з показами самих обвинувачених під час слідчого експерименту. Обвинувачені детально розказали маршрут свого пересування в пішому порядку після нападу на зал гральних автоматів під вивіскою «Спортлото» час , який і збігається з часом зафіксованим на камерах відеоспостереження , описали одяг , який відповідає тим критеріям, як описала потерпіла ОСОБА_13 і маршрут пересування. Тому суд вважає, що законних та обгрунтованих підстав для визнання вказаних доказів не допустимими не має. Знята з відео камер інформація лише доповнює інші докази та підтверджує факт вчинення обвинуваченими розбійного нападу ( день, час та місце ) ..

Доводи захисту щодо проведення слідчих експериментів у приміщенні гральних автоматів в м. Подільськ під вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » без дозволу слідчого судді , суд не приймає до уваги. Суд зазначає, що для проведення слідчого експерименту було отримано дозвіл від менеджера ОСОБА_12 ( особа, яка керувала вказаним закладом) менеджера залу гральних автоматів , про що вона заявила в залі судового засідання.

Доводи захисту щодо повідомлення про злочин не за формою та внесення його в ЄРДР, суд не бере до уваги так, як форми такої законодавством не передбачено, а текст прийняла особа , яка уповноважена Національною Поліцією України приймати будь- які повідомлення, які надходять на телефон «102» від заявників.

Щодо природи коштів на суму 19000 грн суд зазначає, що вказані кошти ( майно в грошовому еквіваленті, чиє б воно не було) були чужими, суд підкреслює, чужими, для обвинувачених , а тому заяви захисту не є обгрунтованими та являються надуманими. Доводи захисту в тому , що потерпіла ОСОБА_12 втратила грошові кошти ( речові докази ) , які їй надані на зберігання , суд бере до уваги , але оцінка діям потерпілої ОСОБА_12 повинна бути надана в іншому провадженні. Суд виходить з того , що в основу розміру викрадених коштів кладе пояснення потерпілих. Підстав для сумніву в правдивості їх показів у суду не виникає.

Водночас, з`ясовані під час слідчого експерименту за участю обвинувачених обставини, повністю узгоджуються із об`єктивними даними і слідовою картиною, залишеною після вчинення кримінального правопорушення, яка не могла бути відома працівникам поліції та будь-яким іншим особам, які не були присутні при вчиненні розбою до яких суд, зокрема, відносить виявлення пульта - брелка від сигналізації від сейфа вилученого ОСОБА_14 у потерпілої ОСОБА_13 ( який він в подальшому викинув біля на смітник ) і залученого згодом в якості речового доказу та маршрут втечі з місця злочину ( кримінального правопорушення ) .

Відтак, за переконанням суду, працівники правоохоронних органів не мали жодної можливості примусити вказаного обвинуваченого вказувати на обставини, які їм самим не були відомі. Враховуючи викладене, обставини розбою, вчинені обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які повністю підтверджено вилученими речовими доказами у ході огляду місця події та слідчого експерименту за участю обвинувачених з точки зору достовірності, а протокол вказаної слідчої дії з точки зору допустимості та належності не викликають у суду жодних сумнівів та приймаються судом до уваги в якості доказу.

Доводи обвинувачених про застосування щодо них психологічного та фізичного насилля не підтверджені і спростовуються перевіркою Державного Бюро Розслідувань. Постановою слідчого ДБР від 28.02.2020 року кримінальне провадження № 0000062 від 09.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.373 КК України ( порушене за заявою ОСОБА_14 ) закрито в зв.язку з відсутністю кримінального правопорушення.

Доводи захисту щодо незаконного проведення слідчої дії ( слідчих експериментів ) від 18.12.2020 року за участю обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за присутності захисника ОСОБА_22 , який надавав юридичну допомогу обвинуваченим та визнання вказаних протоколів недопустими доказами не можуть бути врахованими судом та прийняті до уваги з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.46 КПК України в судовому засіданні не було встановлено, а захисник ОСОБА_10 не надав суду жодної, суд зазначає жодної заяви ( належним чином зафіксованої або зареєстрованої ) від обвинувачених в тому, що наявність одного захисника в двох обвинувачених ( на досудовому слідстві підозрюваних) протирічить інтересам одному з обвинувачених. Суд констатує , що протирічь в показах обвинувачених даними обвинуваченими під час проведення слідчих експериментів не встановлено. Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання захисника ОСОБА_10 , суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 7 листопада 2013 р. у справі «Бєлоусов проти України» де вказано, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні п. 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення законних цілей , що в ньому наводяться.За матеріалами провадження суд встановив, що потерпіла ОСОБА_12 надавала згоду на проведення огляду приміщення, яким вона користується із метою фіксації обставин вчинення кримінальних правопорушень. Тим більше, що потерпіла в судовому засіданні заявила про надання нею добровільно дозволу під час досудового слідства на проведення огляду приміщення та проведення слідчих експериментів у приміщенні , а після проведення слідчих дій були складені відповідні протоколи. Суд зазначає, що обставини справи не дають підстав для сумнів у добровільності надання згоди на проведення слідчих дій , оскільки були наявні всі процесуальні гарантії , які давали змогу потерпілій вільно виявити свою волю , а обвинуваченим відмовитись від проведення слідчих дій.

Суд вважає, що позиція сторони захисту, яка полягає у твердженні про неналежність та на недопустимість зібраних доказів, (в тому числі їх можлива фальсифікація ) стосовно обвинувачених працівниками поліції, за переконанням суду є надуманою, оскільки на її підтвердження не надано будь-якого доказу про зацікавленість працівників поліції у притягненні обвинувачених до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні , а тому вказані твердження не беруться судом до уваги.

У ОСОБА_15 були вилучені кошти в сумі 2400 грн , які були визнані речовими доказами та вилучені в ході санкціонованого слідчим суддею обшуку. Суд визнає вказаний доказ допустимим і належним. Заяв щодо незаконного вилучення коштів в суд не поступало. Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_15 а їх дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України розбій, тобто скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном , поєднаним із погрозою застосування насильства , небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище.

Правовий висновок про застосування норми права щодо кваліфікації розбою, поєднаного з проникненням у приміщення, яке відбувається формально безперешкодно (вхід у торговельний зал, кафе, відділення банку, музей тощо під час роботи названих закладів та установ), ВСУ висловив у постанові від 18 квітня 2018 року в справі №569/1111/16 к. В цій постанові ВСУ зазначив, що ключовим у вирішенні питання про наявність чи відсутність ознаки проникнення при вчиненні розбою є встановлення того, з якою метою особа ввійшла (потрапила) у приміщення або сховище. .
Відповідно до даного правового висновку, якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним, а з вчиненням наступних дій із застосуванням насильства чи погроз його застосування з метою заволодіння майном має кваліфікуватися як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення.
Разом з тим, ВСУ зазначає, що в тому разі, коли особа мала намір викрасти конкретне майно з торгової зали крамниці й обрала спосіб заволодіння ним, пов`язаний із формально безперешкодним входженням до приміщення зали, факт потрапляння в приміщення за таких обставин не повинен визнаватися «проникненням» у кримінально-правовому значенні. Наведена вище правова позиція відображена й у Постанові ВСУ від 08 вересня 2016 року в справі № 5-2 13кс16
Хоча в диспозиції ч. 3 ст. 187 КК України й немає, як у ст. 162 КК України, вказівки на незаконність проникнення в приміщення, проте це випливає із сутності та завдань закону України про кримінальну відповідальність, адже КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Вирішальним при визначенні законності/незаконності входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення або сховище або перебування в ньому під час вчинення розбою, є режим доступу до об`єкта (вільний/обмежений).
Відповідно, наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки «проникнення», навіть якщо особа потрапила в приміщення з умислом заволодіти чужим майном.
Інша кримінально-правова кваліфікація має бути надана діям особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо). Такі дії мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище. Так само мають бути кваліфіковані дії особи, яка потрапила в приміщення з вільним доступом, але залишилася в ньому з метою заволодіння чужим майном і тоді, коли режим доступу до цього приміщення змінився й став обмеженим (завершення робочого дня в магазині, музеї тощо).
Режим доступу до об`єкта ( до сейфа з коштами , які там зберігалися був обмежений ) , право відкривати сейф мав обмежений круг осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим колегія суддів , згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

В ході судового розгляду суд відповідно до ст. 22 ч.6 КПК України, п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України № 2» сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: були допитані обвинувачений, потерпілий, свідок, досліджені висновки надані стороною обвинувачення . Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання (а.к.п.45, том №2 ), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.к.п.46, том№2), і є особою раніше не судимою, ( а.к.п.47, том№2), та осудною , суд враховує відсутність майнових претензій з боку потерпілих , наявність малолітніх дітей на утриманні . Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_14 не встановлено .

Злочин вчинено навмисно та з корисливих мотивів , шляхом незаконного проникнення в сховище , тобто в сейф. Мета вчинення злочину - заволодіння чужим для обвинувачених майном .

З урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, інформації про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і відсутність будь яких претензій з боку потерпілих, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_15 є осудною особою, що підтверджується висновком судово-психіатричних експертів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради №26 від 22.01.2019 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2019 року. Комісія експертів дійшла висновків, що ОСОБА_15 на період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає, виявляє клінічні ознаки: «Психічних та поведінкових розладів внаслідок сполученого вживає канабіноїдів, опіоїдів та стимуляторів, з синдромом залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F 19.2» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) за своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підозрюваний ОСОБА_15 , за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, в застосування примусових заходів медичного характеру не потребує . (том №2 а.к.п.36-40).

Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_15 вчинив новий злочин в період іспитового строку. Раніше був засуджений згідно вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2017 року за ч.2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік. Обвинувачений єосудною особою, суд враховує відсутність майнових претензій з боку потерпілих , наявність малолітніх дітей на утриманні . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_15 не встановлено .

Злочин вчинено навмисно та з корисливих мотивів, шляхом незаконного проникнення в сховище, тобто в сейф. Мета злочину- заволодіння чужим для обвинувачених майном.

При призначенні остаточної міри покарання , суд на підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання за вчинений новий злочин вважає за необхідне частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 2 місяців позбавлення волі за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2017 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Суд взяв до уваги сприятливу позицію потерпілих при призначення покарання, які не наполягали на призначенні суворого покарання.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню. Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 100, ч.4 ст.174, ст.349, 368, 369-371,373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Котовського міськрайнного суду Одеської області від 19.12.2017 року у виді 2 місяців позбавлення волі та призначити ОСОБА_15 остаточне покарання строком 7 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі .

Строк відбування покарання обвинуваченими рахувати з 17.12.2018 року , тобто з моменту затримання.

Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою Котовського міськрайонного районного суду Одеської області від 20.12.2018 року на тимчасове вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 2400,00 грн в кількості двох купюр номіналом по 500грн серія ФЖ 8581344, АА 7914471 та сім купюр номіналом по 200,00 грн серія СВ 0809231, ХЖ 0652724, УБ 4968254, КД 8972505, ПА 9154276, СВ 2428785, КЕ 6390690 та спортивні штани синього кольору та светр чорного кольору , які належать ОСОБА_15 ,

Речові докази по справі , а саме : грошові кошти в сумі 2400,00 грн в кількості двох купюр номіналом по 500 грн серія ФЖ 8581344, АА 7914471 та сім купюр номіналом по 200,00грн серія СВ 0809231, ХЖ 0652724, УБ 4968254, КД 8972505, ПА 9154276, СВ 2428785, КЕ 6390690, після вступу вироку в законну силу залишити потерпілій особі .

Речові докази по справі, а саме : спортивні штани синього кольору та светр чорного кольору , після вступу в вироку в закону силу , повернути ОСОБА_15 .

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя- доповідач : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_2