Справа № 524/2639/20
Провадження № 1-кс/524/1167/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю начальника СВ ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000342 від 29.04.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:

Начальник СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000342 від 29.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 29.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, за фактом порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що надійшло повідомлення про те, що 29.04.2020 року приблизно о 08 год. 00 хв. в с. Садки Кременчуцького району Полтавської області невстановлена особа видобуває пісок із застосуванням транспортних засобів спеціальної техніки навантажувача та вантажних автомобілів.

29.04.2020 року старшим слідчим СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 під час проведення огляду місця події ділянки місцевості, розташованої на території Кам`янопотоківської сільської ради в с. Садки Кременчуцького району, виявлено та вилучено автомобіль «Камаз 55111» д.н.з. НОМЕР_1 з піском у кузові.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що автомобіль «Камаз 55111» д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 29.04.2020 року визнано автомобіль «Камаз 55111» д.н.з. НОМЕР_1 з піском у кузові визнано речовим доказом, як знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з ЄРДР створено слідчу групу у складі: начальника СВ ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ОСОБА_8 , старшого слідчого ОСОБА_9 , слідчих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Вислухавши думку начальника СВ ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , який заперечував проти накладення арешту на даний автомобіль та просив відмовити у задоволенні клопотання, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, однією з основоположних засад кримінального провадження є недоторканість права власності, яка означає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Частиною 1 ст. 172 КПК України встановлено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
У кримінальному провадженні № 0000342 від 29.04.2020 року відсутні особи, яким повідомлялось про підозру. Разом з тим, в клопотанні зазначено, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_7 , який не допитаний, до клопотання не долучено протоколу допиту даної особи та будь-яких документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення слідчий обов`язково здійснює повідомлення про підозру цій особі в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.
Відсутність у даному кримінальному провадженні повідомлень про підозру будь-кому, дають слідчому судді підстави для висновку про те, що слідчий не впевнений у тому, що взагалі будь-які особи вчинили дане правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, відсутні докази і на підтвердження того, що даний транспортний засіб «Камаз 55111» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений протоколом огляду від 29.04.2020 року, відповідає критеріям зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, досудове розслідування здійснюється за фактом незаконного видобування копалин.

Слідчим не зазначено та не надано жодного доказу, що автомобіль «Камаз 55111» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений протоколом огляду від 29.04.2020 року, є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, на чому наполягав адвокат, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідством не зібрані достатні докази про вчинення злочину, не пред`явлена обґрунтована підозра особам, що вчинили цей злочин, слідчим під час розгляду клопотання не доведено щодо можливості використання транспортного засобу як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя керується вимогами п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України та вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «Камаз 55111» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений протоколом огляду від 29.04.2020 року, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131,132, 167, 170-175,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання начальника СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000342 від 29.04.2020 року, відмовити.
Роз`яснити слідчому, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1