Справа № 161/3665/20
Провадження № 1-кс/161/1722/20
У Х В А Л А
про часткове задоволення клопотання про арешт майна

м. Луцьк 06 березня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 02.03.2020,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ОСОБА_5 в ході огляду місця події 02.03.2020, а саме: автомобіля марки «Мітсубісі Кольт», д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_2 ; паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільного телефону марки «Сіаомі Покофон»; мобільного телефону марки «Кул Ліеко» з сім карткою та предмету з металу коричневого кольору, ззовні схожого по формі на «кастет», із забороною користуватись та розпоряджатись.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ УСБУ у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 13.11.2019 до ЄРДР за № 0000095, за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.305 КК України.

Під час огляду місця події 02.03.2020 було вилучене вказане вище майно, яке постановою від 02.03.2020 визнано речовими доказами, оскільки вони є знаряддям вчинення злочину і зберігають на собі його сліди.

Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, а також забезпечення можливої конфіскації, тому звернулася з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, думку представника власника майна, який заперечував в частині арешту автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, оскільки він не належить підозрюваному, щодо іншого майна не заперечував, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.5 ст.170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
З матеріалів клопотання вбачається, що майно було вилучено 02.03.2020 під час огляду місця події, клопотання подано до суду 03.03.2020, що стверджується поштовим відправленням, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту майна, вилученого 02.03.2020 в ході огляду місця події, а саме -мобільного телефону марки «Сіаомі Покофон»; мобільного телефону марки «Кул Ліеко» з сім карткою та предмету з металу коричневого кольору, ззовні схожого на «кастет», тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, окрім того, вказане майно належить гр. ОСОБА_5 , останній набув статусу підозрюваного, оскільки 02.03.2020 оголошено про підозру за ст.305 ч.2 КК України, копія повідомлення про підозру додана до матеріалів клопотання, санкція статті, за якою йому оголошено підозру передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Одночасно, суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Мітсубісі Кольт», д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , оскільки вказане майно належить ОСОБА_7 , яка не є стороною кримінального провадження, у клопотанні не доведено, що автомобіль піддавався конструктивним змінам з метою перевезення вказаних у клопотанні речей через державний кордон України, в зв`язку з чим може мати значення речового доказу у даному провадженні, а тому накладення арешту буде порушувати законні права власника, в зв`язку з чим клопотання у цій частині до задоволення не підлягає.

У частині клопотання про накладення арешту на паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також слід відмовити, оскільки не доведено, що вказаний документ відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом, а також, що накладення арешту є необхідним для його збереження. Кримінальним процесуальним законодавством передбачена процедура здачі документів на тимчасове зберігання до відповідних установ (зокрема, при проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях).

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Сіаомі Покофон»; мобільний телефон марки «Кул Ліеко» з сім карткою та предмет з металу коричневого кольору, ззовні схожий на «кастет», вилучених 02.03.2020 в ході огляду місця події.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

У клопотанні про накладення арешту на автомобіль марки «Мітсубісі Кольт», д.р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1

.