Справа № 489/1645/20
Кримінальне провадження №1-кп/489/661/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

потерпіла - ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0000851 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:

- 08.02.1995 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 19 - ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 23.07.1999 по відбуттю строку покарання;

- 11.04.2002 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 12.01.2004 по відбуттю строку покарання;

- 08.06.2004 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 02.04.2008 по відбуттю строку покарання;

- 03.03.2010 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 13.05.2010 Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 03.04.2015 по відбуттю покарання;

- 12.08.2015 Великописарівським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 11.02.2020 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10.03.2020 приблизно о 19:00 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим умислом, діючи повторно, відкрито, тобто усвідомлюючи протиправний та відкритий характер своїх дій, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді заволодіння чужим майном, шляхом ривку намагався заволодіти майном ОСОБА_6 , а саме:

- жіночою сумочкою вартістю 1000 грн., в якій знаходились:

- окуляри жіночі вартістю 400 грн.;

- чохол для окулярів вартістю 20 грн.;

- гаманець "Baliya" вартістю 200 грн.;

- грошові кошти в сумі 345 грн.;

- мобільний телефон "Huawei" з сім-картою мобільного оператору "Водафон" загальною вартістю 3000 грн.

При цьому ОСОБА_4 не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме вирвати з рук потерпілої сумку, з причин, що не залежали від його волі, що виразилися в фізичному супротиві потерпілої та появі сторонньої особи.

В подальшому ОСОБА_4 намагався залишити місце вчинення злочину, однак був затриманий мешканцем будинку АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України, визнав частково та пояснив, що 10.03.2020 він повертався додому, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Був трохи брудний, зайшов в під`їзд за жінкою, хотів попросити води, щоб привести себе в порядок. Умислу на пограбування в нього не було. Жінка почала кричати, можливо злякалась його, почала бити його пакетом, той розірвався. Він не хапав жінку за шию, не намагався вирвати в неї сумку, хоча можливо торкнувся сумки випадково, і не намагався втекти. Коли його затримали, сам перебував в шоковому стані. Припускає, що з боку потерпілої мала місце уявна оборона.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 10.03.2020 вона поверталась від знайомої, в руці був пакет з посудом. Вона зайшла в під`їзд будинку АДРЕСА_2 . За нею зайшов обвинувачений, вона спитала куди йому їхати. Чоловік сказав на шостий поверх. Вона запропонувала тому поїхати першим, та викликати їй ліфт, на що чоловік відмовився. Тоді вона зайшла в ліфт, в цей час обвинувачений вставив руки між дверима, відкрив ліфт, вихопив у неї з рук пакет, який розірвався, посуд висипався, а чоловік почав уходити. Вона його обізвала, після чого обвинувачений повернувся, однією рукою схопив її за сумку, а іншою рукою схопив за шию. Вона почала кричати, з квартири на першому поверсі вийшли люди. Вона сказала хлопцю, що її грабують, та хлопець затримав обвинуваченого, а його жінка викликала поліцію та допомогла їй зібрати речі, які розсипались. Обвинувачений нічого не встиг взяти, був затриманий на місці. Коли під`їхала поліція, вона передала сумку для огляду на вулиці біля під`їзду. Наполягає на вартості майна і знаходження 345 грн. у її гаманці.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що 10.03.2020 приблизно о 19:00 він заходився вдома по АДРЕСА_3 , почув звук розбиття скла. Його жінка була на кухні та сказала йому піти подивитись, бо в під`їзді хтось кричить. Він вийшов та побачив сусідку, біля якої був розірваний пакет та на підлозі лежала каструля та розбита банка. Сусідка сказала, що її хотіли пограбувати, та він затримав чоловіка, який знаходився біля дверей під`їзду та не міг їх відкрити. Чоловік сказав, що то його теща. Його жінка викликала поліцію. Сусідка казала, що чоловік був в нетверезому стані та схопив її за шию;

- заявою ОСОБА_6 , яка добровільно видала співробітникам поліції свою жіночу сумку для проведення огляду;

- протоколом огляду предмету від 10.03.2019, згідно якого було оглянуто жіночу сумку, розташовану на сходах біля під`їзду № 1 за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 4, в якій знаходилися окуляри жіночі, чохол для окулярів, гаманець "Baliya", мобільний телефон "Huawei".

- протоколом огляду місця події від 10.03.2020, зміст якого відповідає поясненням потерпілої, обвинуваченого та свідка щодо обстановки злочину - під`їзду АДРЕСА_4 , де розташовані вхідні двері обладнані домофоном, на першому поверсі мається ліфтова шахта з дверми до кабіни, двері до квартир .

- випискою № 687 від 10.03.2020, відповідно до якої ОСОБА_4 перебував в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю.

Суд вважає слушними доводи захисника та визнає недопустимими додатки - таблиці фотозображень до протоколу огляду місця від 10.03.2020 та до протоколу огляду предмета (викрадених речей) від 10.03.2020, тому що фототаблиці до даних двох протоколів не засвідчені підписами слідчого, спеціаліста.

Так, відповідно до змісту ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, якими можуть бути фототаблиці та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Визнання недопустимими додатків до вказаних протоколів не тягне за собою визнання їх недопустимості, оскільки, як вже вказувалося, фототаблиці лише пояснюють зміст протоколу. Позиція захисника, що фототаблиці є невід`ємною частиною протоколу спростовується тим, що невід`ємність додатку до протоколу згідно КПК стосується випадку передбаченого абзацем 3 ч. 2 ст. 104 КПК України.

Доводи захисника щодо недоведеності знаходження в гаманці визначеної слідством суми 345 грн., суд відхиляє. Покази потерпілої є самостійним доказом (ст. 84, 95 КПК України), нею чітко в судовому засіданні зазначена вказана сума, яка перебувала у гаманці, який знаходився у жіночій сумці під час скоєння замаху на грабіж.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України - незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв спроб пограбування, оскільки вони спростовуються показами потерпілої та свідка, які узгоджуються між собою, та у суду сумнівів не викликають, та розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на психіатричному обліку не перебуває, на наркологічному обліку не перебуває, був знятий у 2001 за відсутністю відомостей, за місцем тимчасового утримання характеризується посередньо. Переніс травму ноги (післяопераційний стан), має мати похилого віку.

На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку (потерпіла досягла пенсійного віку), вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину (по відношенню до засудження за попереднім вироком за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки не впливаю на кваліфікацію даного злочину).

До обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства. Тобто підлягає призначенню покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання на підставі положень ч. 3 ст. 68 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, рахуючи строк відбування покарання з 10.03.2020.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

Речові докази: жіночу сумочку, окуляри жіночі, чохол для окулярів, гаманець "Baliya", грошові кошти в сумі 345 грн., мобільний телефон "Huawei" з сім-картою мобільного оператору "Водафон" - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1