Справа № 159/2496/20
Провадження № 1-кп/159/316/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000748 від 30 квітня 2020 року з угодою про примирення у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Туполи Турійського району Волинської області, українцем, громадянином України, з середньою освітою, не одруженим, тимчасово безробітним, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ,в силу ст.89 КК України таким, що не має судимості,
в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 , 28.04.2020 близько 22 год. 00 хв., перебуваючи у вітальній кімнаті будинку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, зі столу, що знаходився у вказаній кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 7А", вартістю 2 900 грн., де містилось дві сім картки мобільного оператора «ВФ Україна», вартістю 90 грн. та сім картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 70 грн., на рахунку яких коштів не було, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3 060 грн.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з другого боку, 15 травня 2020 року укладена угода про примирення.
За умовами вказаної угоди сторони констатують про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,підтвердив факти, зазначені у п. 1 угоди про примирення, а саме підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості - таємно викрав чуже майно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 185 КК України, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду в розмірі 3060 грн.
Сторони дійшли примирення на наступних умовах:
Потерпілий ОСОБА_5 констатує, що на час підписання цієї угоди йому відшкодовано завдану шкоду, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 приносить потерпілому ОСОБА_5 щирі вибачення за спричинену майнову шкоду, внаслідок неправомірних дій, вказаних в п.1 даної угоди.
Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання,передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75, ст.76 КК України.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).
Дана угода діє з моменту її підписання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №0000748 від 30 квітня 2020 року, на предмет наявності скарг обвинуваченого, поданих ним під час кримінального провадження.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Обвинувачений погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 15 травня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні, а доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Угоду про примирення від 15 травня 2020 року у кримінальному провадженні за №0000748 від 30 квітня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 7А",який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, потерпілому і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1