У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2020 рокуСправа № 634/880/18 Провадження № 1-кп/634/51/20

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Сахновщинським районним судом Харківської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ,-

встановив:

У провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , строк якого закінчується 11.04.2020 року, посилаючись на існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, і відсутності підстав для застосування більш м`ягкого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи знаходження обвинуваченого під вартою тривалий час та відсутність доказів, які б підтверджували наявність ризику щодо переховування від суду.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

12.02.2020 року ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 11.04.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При цьому відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду,зокрема, обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Оцінюючи в сукупності обставини, що враховуються при вирішенні питання про дію запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винним у скоєному злочині; відсутність відомостей про офіційне працевлаштування обвинуваченого до арешту, наявність у нього інших міцних соціальних зв`язків в місці його проживання, оскільки він не одружений, дітей не має, до обрання запобіжного заходу офіційно в Україні не працював, тричі перетинав кордон, і свідчать про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, який враховувався судом при обранні запобіжного заходу й даних про те, що він не зменшився суду не надано.

Щодо обгрунтування позиції захисту, то наявність зареєстрованого місця проживання, констатує наявність місця реєстрації, а не факт постійного проживання, і доказів стороною захисту з цього питання не надано. Так, обвинувачений в судовому засіданні не заперечував, що до арешту офіційно в Україні не працював, тричі перетинав кордон, відсутні дані й про міцні соціальні зв`язки.

На даній стадії судового розгляду здійснено ряд процесуальних дій, а саме: допитано у судовому засіданні потерпілу ОСОБА_6 , свідків, досліджені матеріали справи надані стороною обвинувачення, досліджено відеозапис слідчого експеременту за участю свідка ОСОБА_7 в його присутності, допитано обвинуваченого ОСОБА_5 , експертів по справі допитано.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.11.2019 року доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань провести перевірку за фактом застосування до свідка ОСОБА_7 недозволених методів ведення дізнання та досудового розслідування з боку співробітників Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, при проведенні досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000189 від 17 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строк виконання якої встановлено до 19.12.2019 року. Вказану ухвалу було направлено 20.11.2019 року для виконання, отримана адресатом згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 25.11.2019 року.

На даний час проходить перевірка, розпочато досудове розслідування.

Тому, з урахуванням викладеного, в тому числі стадії судового розгляду, приходжу до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування, заходам запезпечення кримінального провадження, запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 є недостатнім. Статтею17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, а продовження строку тримання під вартою на даній стадії процесу є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя особи, що визнається згідно Конституції України однією із найвищою соціальною цінністю в Україні.

Враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування або заміни запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не встановлено, підстави, які були враховані суддею при обранні міри запобіжного заходу, не відпали в повній мірі, а тому є доцільним продовжити запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_5 на 60 днів.

При цьому, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, а тому розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 не визначає.

Керуючись ст.ст.177-178, 182-18 ,318, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 21.05.2020 року з утриманням у ДУ «Харківський слідчий ізолятор»

Копію даної ухвали негайно надати захиснику, направити обвинуваченому.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Сахновщинського відділу поліції ВП ГУНП в Харківській області, начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою в апеляційному порядку в 7-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області, а обвинуваченим в той же строк з моменту врученням копії ухвали.

Суддя: