Єдиний унікальний номер судової справи 201/4157/20
Номер провадження 1-кс/201/1615/2020
УХВАЛА
Іменем України

18 травня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про зобов`язання надати витяг з ЄРДР, скасування постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.01.2016р. про закриття кримінального провадження № 0001059 внесеного до ЄРДР 31.12.2015р. за ознаками ч. 1 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просять зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області надати витяг з ЄРДР, скасувати постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.01.2016р. про закриття кримінального провадження № 0001059 внесеного до ЄРДР 31.12.2015р. за ознаками ч. 1 ст. 384 КК України.

Скарга первісно передана в провадження слідчого судді ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 12.05.2020р. за заявою судді слідчого ОСОБА_6 про самовідвід відведено суддю слідчого ОСОБА_6 від розгляду скарги.

Після чого скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 12.05.2020р. згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді.

В обґрунтування скарги заявники зазначили, що 27.04.2020р. після неодноразових вимог отримана оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження №0001059. Витяг з ЄРДР №0001059 не був направлений заявникам. У провадженні заявники є потерпілими. В ознайомленні з матеріалами кримінального провадження відмовлено, жодне з клопотань і заяв не розглянуто, обставини, викладені у заяві про злочин від 20.11.2015р., що вчинений працівниками міліції і прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська, УВС Дніпропетровської області, прокуратури Дніпропетровської області - не досліджено. Відомості до ЄРДР внесено неповно і викривлено. Жодних слідчих дій у кримінальному провадженні не виконано, не допитано потерпілих, останні не залучені до провадження, матеріали за заявами і клопотаннями не витребувано і не досліджено, у т. ч. журналів реєстрації заяв з Індустріального РВВС, у яких наявні дані про факти службового підроблення, графіки чергувань та журнали виїзду оперативних груп, матеріали за результатами роботи СОГ Індустріального райвідділу за 01-02.09.2011р. (час подій), матеріали по виконанню доручень прокуратури Дніпропетровської області про службовому розслідуванню дій міліціонерів при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою про нанесення тілесних ушкоджень працівником поліції ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 , приховування висновку СМЕ про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого, нерозслідування працівниками прокуратури Дніпропетровської області факта протиправних дій міліціонерів щодо ОСОБА_9 за ознаками ст. 296 КК України. Також не проведені спільні допити за участю потерпілих. Слідчі прокуратури області обмежилися лише трактуванням подій і особистими припущеннями щодо розслідуваних подій.

Заявники зауважили, що у поданих заявах прокурору Дніпропетровської області ОСОБА_10 немає і не може бути жодних відомостей щодо обставин фальсифікації матеріалів досудового розслідування № 0000834 від 06.02.2013р., адже заяви були подані щодо злочинів, вчинених працівниками міліції і прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська і прокуратури Дніпропетровської області, у т. ч. міліціонерами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про фальсифікацію при реєстрації і належного розслідування фактів злочинів за заявою ОСОБА_9 від 01.09.2011р. про нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Слідчим також не виконані клопотання про витребування документів, що вказують на підроблення у кримінальних провадженнях № 0002794, № 0000834, не належне виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області по справі № 11-сс/774/303/14, виконанні слідчих експериментів, виклик та допит свідків згідно поданих заяв.

На підставі викладеного, просив поновити строк на подання скарги, зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області надати витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001059, скасувати постанову слідчого прокуратури Дніпропетровської області від 27.01.2016р. про закриття кримінального провадження №0001059, матеріали направити прокурору Дніпропетровської області для організації належного розслідування, а також дослідити матеріали інших кримінальних проваджень, викликати і допитати окремих осіб у якості свідків.

Заявники 18.05.2020р. подали заяви про розгляд скарги без їх участі, без фіксації технічними засобами, скаргу підтримали, просили задовольнити, звернути увагу на те, що оскаржуваною постановою є постанова від 27.01.2016р., у прохальній частині скарги була допущена технічна помилка.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не звився, про дату, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Матеріали кримінального провадження № 0001059 внесеного до ЄРДР 31.12.2015р. були передані слідчому судді 18.05.2020р. разом із заявою про розгляд скарги без участі прокурора.

Неявка прокурора, слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, матеріали кримінального провадження, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до такого висновку.

Як видно з матеріалів скарги і досліджених матеріалів кримінального провадження, в провадженні СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження № 0001059, що внесене до ЄРДР 31.12.2015р. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2015р. по справі 201/17493/15-к, якою задоволена скарга ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за їх заявою від 20.11.2020р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.01.2016р. закрите кримінальне провадження № 0001059 у зв`язку з відсутністю в діях начальника Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

За змістом оскаржуваної постанови, під час досудового розслідування встановлено, що у провадженні СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002794 за фактом спричинення службовою особою правоохоронного органу тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, у тому числі за клопотанням потерпілого ОСОБА_4 слідчим проведено ряд слідчих (розшукових) дій. Слідчим надано оперативному підрозділу доручення про проведення слідчих (розшукових) дій - допиту як свідка начальника Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 з питань фальсифікації матеріалів досудового розслідування № 0000834 від 06.02.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_4 за фактом спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

На виконання доручення оперуповноваженим УВБ в Дніпропетровській області ДВБ МВС України ОСОБА_15 допитано як свідка ОСОБА_11 , який показав, що йому невідомі жодні обставини фальсифікації матеріалів досудового розслідування № 0000834 від 06.02.2013р., оскільки він не приймав участі у проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження. В ході проведення допиту ОСОБА_11 відмовився від проведення одночасного допиту за участю ОСОБА_4 .

Мотивуючи підстави закриття провадження слідчий посилався на наступне.

Дане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання свідка під час провадження досудового розслідування. Об`єктивна сторона злочину за ст. 384 КК характеризується активною поведінкою - діями, які виявляються в неправдивих показаннях свідка.

За статтею 384 КК України встановлено відповідальність за кримінальне правопорушення із формальним складом, який визнається закінченим із моменту вчинення зазначених дій.

Відповідальність за ст. 384 КК настає, якщо показання є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності. Показання свідка є неправдивими, якщо вони полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для відповідного провадження.

Злочин може бути вчинений лише шляхом активної поведінки - дії, бо для його об`єктивної сторони необхідно, щоб свідок у своїх показаннях, діяв певним чином, тобто повідомляв неправдиві відомості, які стосуються тих чи інших обставин здійснюваного провадження. Не вчинення таких дій, тобто невиконання зазначеною особою покладених на неї обов`язків (бездіяльність), що виявляється в повному чи частковому замовчуванні фактів та обставин у показаннях, не може кваліфікуватися за ст. 384 КК, бо є однією з форм відмови від давання показань і тягне за собою відповідальність не за ст. 384, а за ч. 1 ст. 385 КК.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення є певна обстановка його вчинення, оскільки передбачені в ст. 384 КК дії мають бути здійснені лише при провадженні досудового розслідування судового чи виконавчого провадження або здійсненні розслідування тимчасовою слідчою комісією ВРУ.

Відповідальність за ст. 384 КК настає лише за умови, якщо свідка у встановленому законом процесуальному порядку було попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань. Відсутність такого попередження і належного процесуального його оформлення виключає відповідальність за ст. 384 КК.

Суб`єктивна сторона злочину - лише прямий умисел, бо особа діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивість своїх показань і бажає діяти саме таким чином. Мотиви та мета можуть бути різними і на кваліфікацію злочину не впливають.

Вивчивши матеріали досудового розслідування № 0002794 та проаналізувавши протокол допиту свідка ОСОБА_11 , слідчий дійшов висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, в діях ОСОБА_11 .

Під час досудового розслідування встановлено, що у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувають матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000834 від 06.02.2013р. № 1-кп/0202/1/2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 за фактом спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Оскільки оцінка доказів у кримінальному провадженні у якому ОСОБА_4 є обвинуваченим, відноситься до виключної компетенції суду, а в заявах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні фактично ставлять питання про розслідування тих самих обставин, що вже є предметом судового розгляду, тому розслідування за цих умов може вплинути на об`єктивність та неупередженість суду першої інстанції та розцінюватись відповідно до вищевказаних статей чинного законодавства, як втручання у правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, слідчий дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діях начальника Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Як видно з наданих матеріалів кримінального провадження, у них міститься витяг з ЄРДР, ухвала слідчого судді від 03.12.2015р. про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за скаргою заявників за їх заявою від 20.11.2015р., протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 11.05.2015р. і постанова слідчого ОСОБА_5 від 26.01.2016р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про визнання їх потерпілими.

Витяг з ЄРДР №0001059 заявникам не направлений, що порушенням ч. 1 ст. 214 КПК України. В матеріалах відсутня сама заява про злочин від 20.11.23015р., а з оскаржуваної постанови не вбачається, що саме ця заява була предметом оцінки слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про визнання їх потерпілими прийнята слідчим 26.01.2016р., докази її направлення заявникам відсутні. Саме клопотання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про визнання їх потерпілими також відсутнє. Разом із цим, постанова про закриття кримінального провадження прийнята слідчим одразу ж наступного дня 27.01.2016р. Докази її направлення її заявникам також відсутні.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий дійшов висновку про відсутність в діях начальника Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, обмежившись лише його допитом і висновком про відсутність складу кримінального правопорушення з огляду на об`єктивну та суб`єктивну його сторону. Однак з оскаржуваної постанови і матеріалів кримінального провадження видно, що слідчим не проаналізовані доводи заявника за його заявою про злочин учинений іншими співробітниками правоохоронних органів (Індустріального району м. Дніпропетровська і прокуратури Дніпропетровської області) - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо фальсифікації матеріалів за заявою ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення від 01.09.2011р., вчинене міліціонером ОСОБА_8 .

Як вказують заявники, ними подано слідчому ряд клопотань про вчинення слідчих дій, але у матеріалах вони відсутні, що вказує на необхідність з`ясувати факта їх подання та розглянути у належний спосіб.

Окрім того, як посилаються заявники та за даними Єдиного реєстру судових рішень, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2014р. по справі № 11-сс/774/303/14 була скасована постанова слідчого прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська про закриття кримінального провадження від 08.10.2013р., направлено матеріали кримінального провадження № 0002794 для проведення досудового розслідування.

Як видно зі змісту узвали суду апеляційної інстанції кримінальне провадження № 0002794 розпочате 22.05.2013р. за заявою ОСОБА_3 від 16.05.2013р. прокуратурою Індустріального району міста Дніпропетровська з приводу нанесення начальником СДСБЕЗ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Слідчий в оскаржуваній постанові посилається, що ним вивчені матеріали кримінального провадження №0002794, але зі змісту оскаржуваної постанови не видно, що дійсно досліджувалися ці матеріали, адже жодної оцінки документам, які у них містяться не надано.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження встановлена відсутність об`єктивної сторони складу злочину.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржників та не надавши відповідної оцінки доказам, у звязку із чим оскаржувана постанова підлягає скасування.

Питання, які ставляться заявниками у скарзі щодо дослідження інших матеріалів кримінального провадження і допит осіб у якості свідків відноситься до виключної компетенції слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, після відновлення досудового розслідування

Заявниками порушено 10-тиденний строк звернення до суду зі скаргою. З матеріалів скарги видно, що як витяг з ЄРДР, так і оскаржувана постанова заявникам не направлялися. Оскільки заявник не був обізнаний про хід кримінального провадження, строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 і ОСОБА_4 строк для подання скарги до слідчого судді.

Скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про зобов`язання надати витяг з ЄРДР, скасування постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.01.2016р. про закриття кримінального провадження № 0001059 внесеного до ЄРДР 31.12.2015р. за ознаками ч. 1 ст. 384 КК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області надати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001059, внесеному до ЄРДР 31.12.2015р.

Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.01.2016р. про закриття кримінального провадження № 0001059 внесеного до ЄРДР 31.12.2015р. за ознаками ч. 1 ст. 384 КК України скасувати, направивши матеріали для проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1