Провадження № 11-сс/4820/228/20
Категорія : на ухвалу слідчого судді Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :
судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційні скарги прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Білоярський Березовського району Тюменської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працює в Технічній лабораторії м. Хмельницького, не має судимостей,

та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 червня 2020 року включно.

Визначено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн, та покладено на нього обов`язки у разі внесення застави прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; повідомляти їх про зміну місця проживання та/або місця роботи; не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні та здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

За матеріалами кримінального провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в період з грудня 2016 по квітень 2017 року, будучи начальником ВЗА ЦОП ГУНП у Хмельницькій області та службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч своїх посадових обов`язків та вимог п.6.2 Положення про Центр, п.п.14, 19 спільного наказу МВС, ДПА, СБУ, ВСУ, ДСАУ Наказу № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» та п. 20 Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень КПК України», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використав своє службове становище для протиправного обернення чужого майна на свою користь та користь невстановлених слідством третіх осіб, а саме: легкових автомобілів марок «Nissan Z 350» д.н.з. НОМЕР_1 залишковою вартістю 446 184,70 грн., власником якого являється ОСОБА_8 ; «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 90 523,70 грн., власником якого є ОСОБА_9 ; «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 , «Mazda» д.н.з. НОМЕР_3 , «BMW» д.н.з. НОМЕР_4 , «Suzuki Trooper» д.н.з. НОМЕР_5 , «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_6 , «Mercedes Benz 124Е», без номеру, «ВАЗ 2171» д.н.з. НОМЕР_7 , «Mazda» без номеру, «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_8 , «OPEL Omega» без номеру, «OPEL Omega» д.н.з. НОМЕР_9 , «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_10 , «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_11 , «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_12 , «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_13 , «ВАЗ 2111» без номера, які є речовими доказами у кримінальних справах минулих років, що розслідувалися слідчими Управління по боротьбі із організовано злочинністю в Хмельницькій області, про що йому достеменно було відомо, без відповідно дозволу (усного, письмового) керівництва ГУНП в Хмельницькій області, за відсутності передбачених законодавством процесуальних документів та інших законних підстав, шляхом зловживання свої службовим становищем, у квітні 2017 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, надав усні вказівки підлеглим незаконно перемістити дане чуже майно за межі території центрального гаражу ВЗА ЦОП ГУНП, розташованого на вул. Коцюбинського, 33, в м. Хмельницькому, нібито для подальшого зберігання та охорони на спеціально відведених територіях Хмельницької філії ДП МВ України «Інформ-Ресурси», що розташовані в м. Хмельницькому на вул. Купріна, 48/1 та на вул. Ганжі, у с. Лісові Гринівці Хмельницького району, яке упродовж квітня 2017 року, точну дату та час досудового розслідуванням не встановлено, було переміщено. При цьому, жодних підтверджуючих документів про здійснення передачі вказаного чужого майна не склав, про вказані дії, керівництво ГУНП в Хмельницькі області не повідомив. Такими діями створив сприятливі умови та обстановку, за яких вчинив заволодіння вищевказаним чужим майном із невстановленими слідством особами, спричинив майнову шкоду у великих розмірах їх власникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на загальну суму 537 308,4 грн., оскільки 15.06.2018 в період часу з 10 год 00 хв по 14 год 00 хв легкові автомобілі «Nissan Z 350» д.н.з НОМЕР_1 , а також в один з днів червня липня 2018 року «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 були викрадені невстановленими на даний час слідством особами.
15 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави скасувати та постановити нову, якою визначити заставу в розмірі 255 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 537 308 грн.

Уважав, що визначена слідчим суддею застава в розмірі лише 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб нездатна в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, покладених на нього обов`язків.

Звертав увагу, що при розгляді клопотання підозрюваним не вказувалось про неможливість сплатити розмір застави, зазначений в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну і необґрунтовану та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відмовити.

Стверджував, що досудове розслідування в кримінальному провадженні за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.4 ст.191 КК України триває понад півтора роки, однак підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КПК України, є необґрунтованою.

Уважав, що будь-яких доказів його причетності до заволодіння двома автомобілями слідством не здобуто, з 2016 року (часу його призначення на посаду начальника відділу) автомобілі в кількості 18 штук у його віданні не перебували і їх зберігання не входило до кола його службових обов`язків. Зазначені автомобілі передані до Хмельницької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» відповідно до договору та актів прийому-передачі, будь-яких порушень за результатами ревізій виявлено не було.

На переконання апелянта, клопотання про обрання запобіжного заходу погоджено неуповноваженим прокурором, оскільки військові прокурори не уповноважені здійснювати процесуальне керівництво у справах слідчих органів Національної поліції та щодо цивільних осіб.

Зазначав, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки з 2018 року слідчим проведені всі необхідні слідчі дії, допитані свідки і ОСОБА_6 , який вже звільнений з ГУНП у Хмельницькій області та не зможе впливати на свідків.

Також ОСОБА_6 має бездоганну репутацію, постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину та матір з інвалідністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційних скарг; прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді з наведених у ній мотивів та заперечив проти апеляційної скарги сторони захисту; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 .Ю, які підтримали свою апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Із матеріалів кримінального провадження випливає, що слідчим та прокурором було наведено достатньо підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколом одночасного допиту за участю свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ; протоколом тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні відділу логістики та матеріального забезпечення ГУНП і Хмельницькій області, іншими матеріалами кримінального провадження, які ретельно досліджені слідчим суддею.
Колегія суддів уважає, що оголошена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, а докази на її підтвердження достатні для обрання йому запобіжного заходу.

Доводи ж апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, ідентичні доводам, які досліджувались слідчим суддею при обранні запобіжного заходу і визнані безпідставними.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який визначається високим ступенем небезпечності для суспільства, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, досудове слідство у провадженні не завершено.

Тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також з цією ж метою ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на посаду, яку він займав, працюючи в ГУНП у Хмельницькій області.
Ураховуючи наведені ризики, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

При обранні строку тримання під вартою слідчим суддею враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, такі як наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, та межі строку досудового розслідування. Інші обставини, які встановлені в суді, зокрема, наявність у підозрюваного ОСОБА_6 постійного місця проживання та роботи, утриманців, його позитивна характеристика у цьому випадку не є визначальними і такими, що давали б можливість обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Зазначені обставини враховані при обранні ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Так, визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, судом ураховано особу підозрюваного, його майновий стан, фактичні обставини кримінального провадження, те, що він утримує малолітню дитину і проживає з дружиною, що перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, матір, яка є особою з інвалідністю першої групи і потребує стороннього догляду, а тому застава в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 грн, на переконання колегії суддів, є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора про недостатність визначеного слідчим суддею судом розміру застави є непереконливими.

Судом при задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою були враховані всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема й ті, на які вказував захисник, а також особа підозрюваного, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 квітня 2020 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12 червня 2020 року з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 грн, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: