Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2899/19
Провадження № 1-кп/376/177/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Сквирського відділу ОСОБА_2 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 00000374, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гайворон Володарського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді механізатора ПП «Агрофірма Розволожжя», зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 01.09.2019 року близько 22-ої години ОСОБА_4 знаходячись біля магазину «Ромашка», розташованого по вул. Ювілейній, 1 в с. Антонів Сквирського району Київської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи, в наслідок чого останній отримав тілесне ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 104/д у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи з права. Описані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, вказаних потерпілим та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої степені тяжкості, як такі, що викликали розлад здоров`я понад 21 день.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю і підтвердив суду обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, зазначаючи, що дійсно 01.09.2019 року близько 22-ої години він знаходився в с. Антонів Сквирського району поблизу магазину «Ромашка». На літньому майданчику, який розташований коло магазину за столиком, з компанією відпочивав ОСОБА_5 .. В подальшому ОСОБА_5 почав його провокувати, а саме ображати нецензурними словами. Підійшовши до ОСОБА_5 він один раз кулаком правої руки вдарив його по обличчю від чого останній впав на землю. Він в своя чергу розвернувся та пішов додому.

На наступний день після конфлікту він ОСОБА_5 добровільно відшкодував матеріальні збитки у розмірі 4 000 грн.

В тому, що сталося щиро кається та просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що дійсно 01.09.2019 року близько 22-ої години він із знайомим знаходився на літньому майданчику, який примикає до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по вул. Ювілейна, 1 в с. Антонів Сквирського району Київської області. В подальшому у нього виник конфлікт з ОСОБА_4 .. В ході конфлікту ОСОБА_4 вдарив його один раз у щелепу, в наслідок чого він втратив рівновагу та впав. Від удару в нього зламалась щелепа і він проходив тривалий курс лікування.

ОСОБА_4 частково відшкодував завдані йому матеріальні збитки, а саме дав кошти на лікування в сумі 4 000 грн..

Просить суворо не карати ОСОБА_4 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд враховуючи, що проти цього не заперечують обвинувачений, потерпілий та прокурор, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо вищевказаних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому діяння є доведеною в повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, який вчинив ОСОБА_4 , віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має місце проживання, працевлаштований, середню освіту, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а саме, що він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно та його матеріальний стан, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про призначення йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, з одночасним покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-ох (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя