ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/7817/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/737/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
- потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/818/737/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2019 року,-

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, маючого малолітню дитину ОСОБА_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.11.2002 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 КК України, зі застосуванням ст.70 КК України, на 2 роки 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
- 09.07.2003 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.313 КК України, із застосуванням ст.ст.71,72 КК України, на 2 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.96 КК України, застосовано примусове лікування від наркоманії;
- 08.08.2006 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.199 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України, на 5 років 1 місяць позбавлення волі;
- 06.08.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 07.04.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Як установив суд, 07 грудня 2018 року, близько 23:30 год., точного часу в процесі досудового розслідування та судового слідства не встановлено, ОСОБА_8 перебував разом з малознайомою йому потерпілою ОСОБА_9 за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , де вони разом вживали алкогольні напої.
ОСОБА_8 помітив у кімнаті належне ОСОБА_9 майно, а саме мобільний телефон «Huawei Y5 2017 (MYA-U29) DualSim Grey, мобільний телефон «Nokia N 5 Dual Sim ТА - 1053», та ноутбук «Lenovo IdeaPad 110-14IBR (80T60059RA) Black». В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливі наслідки, скориставшись тим, що ОСОБА_9 заснула та за його злочинними діями не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Huawei Y5 2017 (MYA-U29) DualSim Grey» сірого колору, мобільний телефон «Nokia N 5 Dual Sim ТА - 1053» матово-чорного кольору та ноутбук «Lenovo IdeaPad 110-14IBR (80T60059RA) Вlack» чорного кольору.
Таємно заволодівши таким чином майном потерпілої, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Вартість належного потерпілій ОСОБА_9 майна, яким незаконно заволодів ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України від 19.12.2018року за№ 4547 складає:
-мобільний телефон «Huawei Y5 2017 (MYA-U29) DualSim Grey» -
2 193 грн.,
-мобільний телефон «Nokia N 5 Dual Sim ТА - 1053» - 3 415 грн.,
- ноутбук «Lenovo IdeaPad 110-14IBR (80T60059RA) Black»- 4 017 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9 625 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що суд при призначенні покарання не врахував позицію прокурора, який просив звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, а також, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілою, зобов`язався виплатити завдану шкоду, має на утриманні пенсійного віку матір. Також указав, що висновки суду про його переховування є хибними, оскільки він не переховувався, а перебував на соціальній реабілітації в ГО «Я врятований». Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, потерпілої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодноразово відбував кримінальне покарання в місцях позбавлення волі, а після звільнення - не працює та довести суду джерел свого існування не зміг, за місцем реєстрації не проживає, має малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з матір`ю, зв`язку з якою обвинувачений не підтримує, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Взяв до уваги суд і те, що на наркологічному і психіатричному обліку обвинувачений не перебуває, проте не заперечує, що страждає наркоманією, на час розгляду справи в добровільному порядку проходив соціальну реабілітацію в громадській організації, за даними якої показує бажання змінити своє життя та стати на шлях виправлення.

Також судом першої інстанції враховано обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, судом першої інстанції враховано майже всі обставини та дані про особу обвинуваченого, на які посилається ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі.

Крім того, судом першої інстанції враховано й висновки досудової доповіді, відповідно до яких, враховуючи спосіб життя ОСОБА_8 , історію правопорушень, наявність факторів, які підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення, і як наслідок високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що не виправлення ОСОБА_8 може становити небезпеку для суспільства, при цьому виконання призначеного йому покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органів пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищезазначеного, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_8 раніше п`ять разів судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак на шлях виправлення став та знову вчинив умисний корисливий злочин, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є справедливим і підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування на підставі ст.75 КК України - не вбачає, оскільки вищенаведені обставини та дані про особу ОСОБА_8 не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого правопорушення.

Доводи обвинуваченого про часткове відшкодування завданих збитків потерпілій, як на підставу звільнення його від відбування покарання, на думку колегії суддів свідчать лише про спробу ОСОБА_8 уникнути реального відбування покарання за вчинений ним злочин, а не дійсного осуду своєї поведінки та реального бажання виправити наслідки своїх дій, оскільки зазначені дії були вчиненні обвинуваченим вже після проголошення вироку.

Що стосується посилання обвинуваченого на наявність у нього пенсійного віку матері, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Стосовно поданого до 29 січня 2020 року до Харківського апеляційного суду клопотання Громадської організації «Я врятований» з проханням обрати ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з обмеженням волі, та передати його на поруки колективу цієї організації, то воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

ОСОБА_8 не є суб`єктом застосування положень ст.47 КК України, оскільки, як слідує із матеріалів провадження, він не є співробітником цієї громадської організації та раніше вчиняв злочини, у тому числі середньої тяжкості, за що неодноразово засуджувався.

За таких обставин, клопотання Громадської Організації «Я врятований» про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим,- у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: