ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/488/20 Справа № 215/1012/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 до 09 лютого 2020 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що врахувавши особу обвинуваченої, яка ніде не працює, одружена, відносно своєї неповнолітньої доньки позбавлена батьківських прав, зареєстрована разом із матір`ю, навчається у 12 класі з вечірньою формою навчання КЗШ № 42, посилався на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також на ризики, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не припинили існувати та запобігти яким буде неможливо, шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить ухвалу скасувати та змінити їй запобіжний захід на домашній арешт.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачена посилається на відсутність доказів існування встановлених судом ризиків. Обвинувачена вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання, а також на погіршення її здоров`я за час перебування під вартою. Окрім цього, ОСОБА_7 звертає увагу на порушення органом досудового розслідування її права на захист, а також на недотримання строків вручення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченої та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 12 грудня 2019 року в судовому засіданні в порядку ст. 331 КПК України Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченої під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується, покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою, особу ОСОБА_7 та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останньої та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За цих умов, твердження обвинуваченої про те, що ухвала не містить посилань на докази, які б вказували на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.
Щодо неврахування судом відомостей про наявність постійного місця проживання, то ці обставини на міцність соціальних зв`язків обвинуваченої не вказують та висновків суду про наявність підстав для продовження запобіжного заходу не спростовують.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_7 не працює, одружена, відносно своєї неповнолітньої доньки позбавлена батьківських прав, зареєстрована разом із матір`ю, навчається у 12 класі з вечірньою формою навчання КЗШ № 42, що з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості злочину у вчиненні якого вона обвинувачується, вказує на існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі викладені обвинуваченою доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4