ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/7392/19
Провадження № 1-кп/210/502/20

"25" лютого 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0001782, за обвинуваченням, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньотехнічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2019 року, приблизно о 17:00 годині, перебуваючи біля магазину харчів за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Віталія Матусевича, 32, ОСОБА_5 , маючи умисел на відрите викрадення чужого майна та зверненням його на свою користь, підійшов до раніше йому малознайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за даною адресою по своїм справам та шляхом обману, ввів в оману потерпілого, а саме повідомив про необхідність здійснити телефонний дзвінок та попросив у ОСОБА_4 мобільний телефон, заздалегідь знаючи про свій істинний намір заволодіти вищевказаним мобільним телефоном та не повертати його власнику. В свою чергу, ОСОБА_4 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 , добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung J710FZKUSEK», чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Надалі ОСОБА_5 використавши обман лише, як спосіб отримання доступу до майна, тримаючи мобільний телефон марки «Samsung J710FZKUSEK» в руках, реалізуючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном та розуміючи, що власник майна в силу свого віку не зможе його наздогнати, з місця вчинення злочину почав втікати, на зауваження потерпілого ОСОБА_4 , не відреагував, та з викраденим майном зник, в подальшому розпорядившись майном, яким він заволодів, на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 , матеріальний збиток згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/1106 від 12 грудня 2019 року, на загальну суму 2906,67 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізував свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.1 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі та розповів про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного злочину, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам. Свої дії пояснити не зміг, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, визнав повністю. Також зазначив, що викрадений ним у потерпілого мобільний телефон наступного дня він здав до ломбарду.

Присутній у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 також надав пояснення по суті справи, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно 13 листопада 2019 року, перебуваючи біля продуктового магазину, розташованого по вул. Віталія Матусевича в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в районі зупинки громадського транспортну «Схід», де він спілкувався зі своїми знайомими, до нього підійшов раніше йому малознайомий обвинувачений ОСОБА_5 , та під приводом зателефонувати своїй дружині, котра нібито перебуває у лікарні, попрохав у нього належний йому мобільний телефон. Він передав ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон, після чого той відійшов від нього приблизно на метр під приводом телефонної розмови, після чого почав втікати. Він почав бігти за ним, та кричати, щоб той зупинився, однак ОСОБА_5 його не послухав та втік. Заявлений ним цивільний позов до обвинуваченого підтримав повністю, просив суд його задовольнити. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ст.349 ч.3 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.186 ч.1 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії умисних злочинів середньої тяжкості, від вчинення котрого є потерпілий, майнові збитки відносно котрого не відшкодовано, в силу положень ст.89 КК України, вважається таким, що раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-нарколога не перебував, та не перебуває, перебуває під наглядом лікаря-психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно. Згідно висновку судово-психіатричного експерта КП «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетрвоської обласної ради» №265 від 19 грудня 2019 року, ОСОБА_5 у період часу, який відноситься до вчинення інкримінованого йому правопорушення якими-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав, виявляв не різко виражений розлад особистості внаслідок епілепсії, ускладнений вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками (F 07.02/F 10.1, згідно МКХ-10) за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 у період часу, який відноситься до вчинення інкримінованого йому правопорушення (13 листопада 2019 року) у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час якими-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає, виявляє не різко виражений розлад особистості внаслідок епілепсії, ускладнений вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками (F 07.02/F 10.1, згідно МКХ-10), за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно досудової доповіді, складеної Металургійним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, орган пробації дійшов висновку, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, обвинувачений ОСОБА_5 може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст.186 ч.1 КК України, у вигляді громадських робіт.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за правилами ст.69 КК України, суд не вбачає.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових злочинів.

Потерпілому ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням завдано майнового збитку на загальну суму 2906,67 гривень, котрий не відшкодовано у повному обсязі, заявлено цивільний позов.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне задовольнити його виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.128 ч.1 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, враховуючи надані докази, визнання обвинуваченим позовних вимог, заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/1106 від 12 грудня 2019 року у розмірі 628,04 гривень.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№46, а саме договір специфікації, додаток до даного договору, фіскальний чек, котрі зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0001782, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/1106 від 12 грудня 2019 року у розмірі 628,04 гривень, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - 2906,67 гривень (дві тисячі дев`ятсот шість гривень 67 коп.).

Матеріали кримінального провадження за №0001782 від 27 листопада 2019 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/7392/19, провадження №1-кп/210/502/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому, його захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1