Справа № 487/8034/18
Провадження № 1-кп/487/187/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальні провадження за обвинувальними актами внесеними в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0003800, №0000312, №0000537, №0000634 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.01.2010 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст. 186 ст.69, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до двох років позбавлення волі на підставі ст..75 КК України з іспитовим терміном один рік;

- 21.07.2010 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до двох років позбавлення волі;

- 30.04.2013 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

- 07.02.2014 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. ч.2,3 ст. 185,ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.1 ст.71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, з самостійним виконанням вироку від 30.04.2013 року;

- 12.08.2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 70 ч. 4, ст..71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

- 29.01.2019 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі;

- 29.10.2019 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.ч.2,3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі

у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч..2 ст.186 КК України

сторони кримінального провадження

прокурори Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

29.09.2018 року приблизно о 01-00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_3 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме велосипед «Stern» синьо-білого кольору, вартістю 3000 грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн..

Крім цього, 21.01.2019 року приблизно о 04-50 год., більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись у першому під`їзді корпусу 6 по АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме двадцять кілограм картоплі, загальною вартістю 230 грн., дитячі металеві санчата, вартістю 300 грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду у розмірі 530 грн.

Крім цього, 21.01.2019 року приблизно о 05-00 год., більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись у першому під`їзді корпусу 6 по АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме металевий рівень марки «Бригадир», довжиною 1500 м.м., вартістю 150 грн., металеві провила, довжиною 1500 м.м., вартістю 300 грн., банку грунт-фарби марки «Anserglor», вартістю 250 грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду у розмірі 700 грн.

Крім цього, 18.02.2019 року в період часу з 15-00 години до 17-30 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись у кабінеті масажної терапії у приміщенні ЛШМД м.Миколаєва за адресою вул.Корабелів, 14 м.Миколаїв, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «Samsung Gaiaxy S1» imei НОМЕР_1 , вартістю 1500 грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду у розмірі 1500 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України та визнає його винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 встановлені обставини кримінального провадження в частині події кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, не оспорював та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, у присутності захисника підтвердив той факт, що дійсно, 29.09.2018 року приблизно о 01-00 годині, знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 де викрав велосипед синьо-білого кольору, який в подальшому продав.

Крім цього, 21.01.2019 року приблизно о 04-50 год., зайшов до під`їзду корпусу 6 по АДРЕСА_4 , звідки викрав ящик картоплі та дитячі санчата, які виніс та склав неподалік, Потім повторно повернувся до під`їзду звідки викрав металевий рівень, металеві провила та банку грунт-фарби. В подальшому викрадене майно продав.

Крім цього, 18.02.2019 року по обіді знаходився у приміщенні ЛШМД м.Миколаєва, де через відчинені двері кабінету побачив мобільний телефон, який лежв на столі. Після чого зайшов до кабінету та викрав мобільний телефон «Samsung Gaiaxy S1», який в подальшому продав.

Гроші виручені від продажу викраденого майна витратив на власні потребі.

Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов просив вирішити на розсуд суду.

Загалом у скоєному розкаявся, просив його суворо не карати.

Показання потерпілого ОСОБА_6 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, підтвердив факт викрадення 29.09.2018 року вночі з двору будинку АДРЕСА_3 , належного йому велосипеду «Stern» синьо-білого кольору Зазначив, що викрадене майно йому повернуто не було.

Заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив стягнути зі ОСОБА_3 5000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 тисячі грн.. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування визначеного розміру матеріальної шкоди зазначив, що комплектуючими велосипеду були дитяче крісло, ліхтарик, насос, багажник, велосипедний комп`ютер, велосипедна сумка, підніжка, загальною вартістю 2000 грн., що разом з вартістю велосипеду складає 5000 грн.

В обґрунтування завдання йому моральної шкоди зазначив, що поніс душевні хвилювання внаслідок втрати майна.

Показання потерпілого ОСОБА_10 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, підтвердив факт викрадення 21.01.2019 року в нічний час з першого під`їзді корпусу 6 по АДРЕСА_4 , належного йому майна, а саме двадцять кілограм картоплі, загальною вартістю 230 грн., дитячих металевих санчат, вартістю 300 грн.

Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Показання потерпілого ОСОБА_8 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, підтвердив факт викрадення 21.01.2019 року в нічний час з першого під`їзді корпусу 6 по АДРЕСА_4 , належного йому майна, а саме металевого рівня марки «Бригадир», довжиною 1500 м.м., вартістю 150 грн., металевих провил, довжиною 1500 м.м., вартістю 300 грн., банки грунт-фарби марки «Anserglor», вартістю 250 грн.

Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Показання свідка ОСОБА_11 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що восени 2018 року, разом зі ОСОБА_3 вживали спиртні напої. В темний час доби, точного часу він не пам`ятає, обвинувачений залишив його, а через деякий час повернувся з велосипедом «Stern» синьо-білого кольору, який вони заклали в ломбард, на його (свідка) ім`я, виручені грошові кошти витратили на власні потреби.

Покази учасників кримінального провадження, щодо обставин подій кримінального правопорушення (злочину), підтверджуються та узгоджуються з дослідженими судом, письмовими доказами.

За епізодом крадіжки від 29.09.2018 року.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 29.09.2018 року потерпілий ОСОБА_6 повідомив старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області про факт крадіжки, з двору будинку АДРЕСА_3 , належного йому велосипеду «Stern» синьо-білого кольору, вартістю 3000 грн.

Протоколом огляду місця події від 29.09.2019 року, з фото таблицею до нього, під час якого було оглянуто двір будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки виданої ФОП ОСОБА_12 вартість велосипеду «Stern», який був у використанні становить 3000 грн.

Протоколом слідчого експерименту проведеного 08.11.2019 року з підозрюваним ОСОБА_3 , під час якого підозрюваний пояснив та показав відомості щодо обставин вчинення ним крадіжки велосипеду «Stern» з двору будинку АДРЕСА_3 .

За епізодом крадіжки від 21.01.2019 року.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 22.01.2019 року потерпілий ОСОБА_10 повідомив слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області про факт крадіжки, 21.01.2019 року приблизно о 04-50 годині з першого під`їзді корпусу 6 по АДРЕСА_4 , належного йому майна, а саме двадцять кілограм картоплі та дитячих металевих санчат.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 22.01.2019 року потерпілий ОСОБА_8 повідомив слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області про факт крадіжки, 21.01.2019 року приблизно о 05-00 годині з першого під`їзді корпусу 6 по АДРЕСА_4 , належного йому майна, а саме металевого рівня металевих провил, банки грунт-фарби, загальною вартістю 600 грн.

Протоколом огляду місця події від 22.01.2019 року, з фото таблицею до нього, під час якого було оглянуто під`їзд корпусу 6 по АДРЕСА_4 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2019 року, за яким свідок ОСОБА_13 на пред`явлених фотознімках впізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, який 21.01.2019 року приблизно о 05-30 год. прийшов до нього додому та приніс з собою ящик картоплі, дитячі санчата, металевий рівень, металеві провила та банку грунт-фарби.

Протоколом огляду предмета від 23.01.2019 року, згідно до якого було проведено огляд оптичного диску СD-R об`ємом 700 МВ, з відеозаписом камер відео спостереження за 21.01.2019 року, за адресою АДРЕСА_5 , добровільно виданий потерпілим ОСОБА_10 ..

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 23.01.2019 року, вказаний оптичний диск DVD-R було визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000312 у якості речового доказу.

Протоколом огляду предмета від 25.01.2019 року, згідно до якого було проведено огляд оптичного диску СD-R об`ємом 700 МВ, з відеозаписом камер відео спостереження за 21.01.2019 року, за адресою АДРЕСА_5 , добровільно виданий потерпілим ОСОБА_8 ..

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 25.01.2019 року, вказаний оптичний диск DVD-R було визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000312 у якості речового доказу.

Протоколом огляду предмету від 25.01.2019 року під час якого слідчим було оглянуто металевий рівень, металеві провила та банка грунт-фарби, які 25.01.2019 року були добровільно видані ОСОБА_14 .

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 25.01.2019 року, вказані оглянуті предмети, а саме металевий рівень, металеві провила та банка грунт-фарби були визнані та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000312 у якості речових доказів, та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 ..

Відповідно до довідки виданої ТОВ «АТБ-Маркет», вартість металевого провила станом на 21.01.2019 року становить 250 грн.

Відповідно до довідки виданої ТЦ «Епіцентр 2»., вартість дитячих санок становить 332 грн.

Відповідно до довідки виданої ПП ОСОБА_15 , вартість одного кілограма картоплі станом на 21.01.2019 року становить 10,99 грн.

За епізодом крадіжки від 18.02.2019 року.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 19.02.2019 року потерпіла ОСОБА_9 повідомила слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області про факт крадіжки, 18.02.2019 року в період часу з 15-00 години до 17-30 години, зі столу у кабінету лікувальної фізкультури, належного їй мобільного телефону «Samsung Gaiaxy S1», вартістю 1500 грн.

Протоколом огляду місця події (з таблицею зображень) проведеного 19.02.2019 року під час якого було оглянуто кабінет масажної терапії у приміщенні ЛШМД м.Миколаєва та упаковку від мобільного телефону «Samsung Gaiaxy S1» imei НОМЕР_1 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2019 року відповідно до якого свідок ОСОБА_16 , на пред`явлених фотознімках впізнав ОСОБА_3 , як особу у якої він 19.02.2019 року, придбав мобільний телефон «Samsung Gaiaxy S1».

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.03.2019 року, згідно до якого, при проведенні вказаної слідчої дії, обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих розказав та показав відомості щодо обставин вчинення ним крадіжки мобільного телефону «Samsung Gaiaxy S1», з кабінету в ЛШМД м.Миколаєва по вул.Корабелів, 14 у м.Миколаєві, який належав ОСОБА_9 , з відеозаписом до нього.

Відповідно до Довідки ФОП ОСОБА_17 , вартість мобільного телефону «Samsung Gaiaxy S1», який був у використанні, станом на 19.02.2019 року становить 1500 грн.

Формулювання обвинувачення пред`явлене ОСОБА_3 та визнане судом не доведеним.
28.01.2019 року, приблизно о 04-00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , знаходився біля будинку 16 по вул.Крилова у м.Миколаєві, де зустрівся з потерпілою ОСОБА_18 , яка попросила його допомогти їй знайти мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_3 , на пропозицію ОСОБА_19 , пройшов за місцем її проживання до квартири АДРЕСА_6 , та на її прохання, з метою відшукання належного їй телефону, здійснив дзвінок за її номером.

Після того, як ОСОБА_3 почув сигнал мобільного телефону, який знаходився під подушкою на дивані, у нього виник корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , у присутності потерпілої ОСОБА_19 , підійшов до дивану, звідки повторно відкрито викрав належний потерпілій мобільний телефон «Pixus Raze/АБ» imeil НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , вартістю 1500 грн.

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду у розмірі 1500 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 по даному епізоду кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений повторно.

Дослідивши у ході судового слідства усі зібрані органом досудового слідства докази, а саме показання потерпілої, свідків, письмові докази, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не знайшло свого підтвердження з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 при безпосередньому допиті під час судового розгляду, за фактом пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України, пояснив, що потерпілу ОСОБА_19 ніколи не бачив, 28.01.2019 року вдома у неї не був. Дійсно у його користуванні був мобільний телефон «Pixus Raze/АБ» білого кольору, який він безоплатно взяв у свого знайомого. У січні 2019 року, він попросив свою знайому ОСОБА_21 закласти вказаний мобільний телефон в ломбард на свій паспорт, за що передав їй 100 грн. Категорично спростовував факт відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_19 при обставинах зазначених в обвинувальному акті.

На підтвердження доведення вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України стороною обвинувачення надано наступні докази.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 11.02.2019 року потерпіла ОСОБА_19 повідомила о/у ВКП Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області про факт відкритого заволодіння невідомим чоловіком її майном, а саме мобільним телефоном «Pixus Raze/АБ» чорного кольору, що мав місце 28.01.2019 року у нічний час .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2019 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_19 , на пред`явлених фотознімках впізнала ОСОБА_3 , як особу який 28.01.2019 року о 04-00 годині, відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2019 року відповідно до якого ОСОБА_22 , на пред`явлених фотознімках впізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який 28.01.2019 року просив її закласти до ломбарду мобільний телефон.

Протокол огляду предмету, складеного слідчим 13.02.2019 року за результатами огляду аркушу паперу, який добровільно видала потерпіла ОСОБА_19 , на якому, за її твердженням, вона записала марку телефону - «Pixus Raze/АБ» та - imeil НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Протокол огляду предмету, складеного слідчим 12.02.2019 року за результатами огляду Договору № від 28.01.2019 року, щодо здачі до ломбарду мобільного телефону, та чеку, добровільно видані ОСОБА_3 ..

Крім того, в судовому засіданні були допитані потерпіла та свідки сторони обвинувачення.

Так допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 , суду пояснила, що у минулому році, точної дати та часу не пам`ятає, але у світлий час доби, вона перебуваючи дома, за адресою АДРЕСА_7 , не змогла знайти свій телефон. Після чого вийшла на вулицю, де зустріла чоловіка, якого запросила до квартири. Коли вони зайшли до квартири, чоловік набрав номер, та вони почули дзвінок мобільного телефону, який був під подушкою на ліжку у кімнаті. Чоловік дістав телефон, та не реагуючи на її зауваження вибіг з квартири, зупинити його вона не змогла.

Пояснила, що телефон був білого кольору, сенсорний. Вона його придбала у ломбарді, він був без документів, марку його не пам`ятає. Стверджувала, що цього ж дня звернулася до поліції з заявою про викрадення телефону.

Зазначила, що ОСОБА_3 , як чоловіка, який відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном, впізнати не може.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , суду пояснила, що зимою 2019 року, точної дати не пам`ятає, в районі вул.Дзержинського у м.Миколаєві, зустрілася зі ОСОБА_3 , який попросив її закласти по своєму паспорту до ломбарду мобільний телефон, оскільки йому були потрібні грошові кошти. Вона погодилася та заклала до ломбарду сенсорний мобільний телефон, марки якого вона не пам`ятає, договір передала обвинуваченому. За це ОСОБА_3 дав їй 100 грн. На її питання обвинувачений пояснив, що це його телефон, однак йому дуже потрібні гроші, сам закласти телефон до ломбарду він не може, оскільки у нього відсутній паспорт.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , суду пояснила, що проживає за адресою АДРЕСА_8 у квартирі АДРЕСА_9 проживала дівчина на ім`я ОСОБА_24 . В одну з ночей у кінці зими, приблизно о 04-00 годині, вона чула, як ОСОБА_24 голосно кричала, вимагаючи віддати телефон. Вона чула тільки голос потерпілої, та до кого та зверталася з вимогою повернути телефон, вона не бачила.

Підстави для виправдання обвинуваченого.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Україною і є частиною її національного законодавства, гарантує кожній людині при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення право на справедливий суд. Суд повинен відповідати вимогам незалежності та безсторонності.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 3 п. 3 ст. 129 Конституції України, передбачено, що забезпечення доведеності вини є одним із конституційних принципів судочинства.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року "Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя " визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

При ухвалені вироку суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену в п.43 Рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», згідно якого Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень частини 2 статті 62 Конституції України та частини 2 статті 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Мотиви з яких суд відкидає докази обвинувачення:

Відповідно до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статті 91 цього Кодексу, у відповідності до положень частини 1 статті 92 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.

В рішенні Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, давши їм оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_25 кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.186 КК України, виходячи з наступного.

Фактично пред`явлене обвинувачення ґрунтується на показах потерпілої ОСОБА_19 , яка під час досудового слідства стверджувала, що злочин стосовно неї вчинив ОСОБА_3 , впізнавши обвинувачено, як особу, яка 28.01.2019 року заволоділа належним їй мобільним телефоном під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За положеннями ч.4 ст.95 КПК України, суд обґрунтовує свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст..255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 зазначала, що до органів поліції, з заявою, звернулася одразу після скоєння стосовно неї кримінального правопорушення, тобто, з урахуванням пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення 28.01.2019 року, при цьому марку телефону вона не пам`ятає, пам`ятає лише колір - білий.

Вказані покази потерпілої ОСОБА_19 , суперечать змісту дослідженого судом Протоколу прийняття заяви про скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_19 11.02.2019 року о 20-00 годині повідомила о/у ВКП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про факт відкритого заволодіння її майном, а саме мобільним телефоном «Pixus Raze» чорного кольору.

З урахуванням зазначеного, існують обґрунтовані сумніви, щодо достовірності зазначення у заяві ОСОБА_19 дати скоєння кримінального правопорушення, яка могла бути вказана з урахуванням дати укладення ОСОБА_21 договору про передачу телефону до ломбарду №, який добровільно був виданий ОСОБА_3 працівникам поліції, та в послідуючому оглянутий слідчим, про що було складено Протокол огляду від 12.02.2019 року.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_3 стороною обвинувачення надано ряд письмових доказів.

Протокол огляду предмету з фото таблицею до нього, складений слідчим 13.02.2019 року за результатами огляду аркушу паперу білого кольору, який був добровільно наданий потерпілою ОСОБА_19 , та за твердженням якої містить її власноручний запис назви телефону та його ідентифікуючих номерів, разом з тим, при допиті в судовому засіданні потерпіла зазначила, що не знає марки телефону та будь-яких його даних, оскільки придбала його в ломбарді.

Суд вважає вказаний доказ недостовірним та не належним, оскільки при допиті в судовому засіданні, потерпіла не зазначала, що нею було зроблено записи стосовно марки телефону та його номерів imeil, навпаки чітко вказала, що не знає марки телефону та будь-яких його даних, як і не надала суду вказаний аркуш паперу, який Постановою слідчого від 13.02.2019 року було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано їй на зберігання.

При допиті в суді, потерпіла ОСОБА_19 зазначила, що не може стверджувати, що саме обвинувачений заволодів належним їй мобільним телефоном, з урахуванням зазначеного суд критично оцінює Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2019 року відповідно до якого потерпіла упізнала ОСОБА_3 , як особу, який 28.01.2019 року заволодів належним їй телефоном.

Не містять будь-яких фактів та обставин на підтвердження вини обвинуваченого покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , оскільки вказані свідки не були безпосередніми очевидцями відкритого заволодіння ОСОБА_3 мобільним телефоном потерпілої.

Також не містять будь-яких обставин на підтвердження вини обвинуваченого і надані суду стороною обвинувачення у якості письмових доказів - протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_19 та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2019 року за участю свідка ОСОБА_21 .

З урахуванням вищезазначеного, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши докази, зібрані на досудовому розслідуванні, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, винуватість ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, що з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, є підставою для його виправдання за пред`явленим обвинуваченням.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненому злочині

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особи обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено злочин середнього ступеню тяжкості

Обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст.185 КК України, з застосуванням положень ст..70 ч.4 КК України, при цьому, враховуючи стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_3 , значну кілкість епізодів скоєного кримінального правопорушення (злочину), що свідчить про відсутність у обвинуваченого інстиного наміру стати на шлях виправлення, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покараня призначеного за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) та покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.10.2019 року.

Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_6 суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За положеннями ч.1 ст..1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так з урахуванням обставин справи, на підставі ст..1177 ЦК України, з ОСОБА_3 на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) підлягає стягненню 3000 грн. (вартості викраденого майна).

Що стосується заявленої ОСОБА_6 вимоги, щодо стягнення з обвинуваченого 2000 грн. вартості викрадених комплектуючих до велосипеду, а саме: дитячого крісла, ліхтарика, насосу, багажника, велосипедного комп`ютерк, велосипедної сумки, підніжки, то у її задоволені слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки відповідно до обвинувального акту, обвинуваченому у провину не ставиться викрадення 29.09.2018 року у потерпілого ОСОБА_6 зазначеного майна. При цьому, з урахуванням положень ст..337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

При вирішенні заявленої ОСОБА_6 вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

За положеннями ч.1 ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями яи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з у порушенні права власності»
З матеріалів провадження вбачається, що неправомірні дії ОСОБА_3 по викраденню майна, стали причиною негативних емоцій потерпілого. Таким чином потерпілому завдано моральну шкоду, яка виразилася у порушенні звичного укладу життя, пов`язаного з втратою належного йому майна, а також необхідністю звернення до правоохоронних органів. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнав потерпілий, ступеню вини ОСОБА_3 та з огляду на вимоги розумності і справедливості суд вважає, що моральну шкоду, яку належить стягнути з обвинуваченого, слід визначити у розмірі 1000 грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, слід вирішити з урахуванням положень ст..100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

За положеннями ч.3 ст.129 КПК України цивільний позов ОСОБА_19 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за ч.2 ст.186 КК України та виправдати у зв`язку з не доведеністю, вчинення ним вказаного кримінального правопорушення (злочину).

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст..70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання шляхом часткового складання покарання призначеного за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.10.2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді шести років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 28.02.2019 року.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 залишити без розгляду.

Речові докази по справі металевий рівень марки «Бригадир», металеві провила, банку грунт-фарби марки «Anserglor», що перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити у його розпорядженні.

Речовий доказ по справі аркуш паперу з рукописними записами, що перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_19 залишити у її розпорядженні.

Речові доказ по справі два СD-R диски, чек та договір з ломбару - залишити у матеріалах кримінального провадження №1-кп/487/187/20.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1