Справа № 130/1124/19
Провадження №11-кп/801/663/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріалами подання старшого інспектора Вінницького міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_7 щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року.

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року задоволено подання старшого інспектора Вінницького МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 .

Приведено вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2019 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність із законодавством України.

Визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2019 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням статті 72 КК України, шляхом приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року, остаточне покарання у виді 4 років 30 днів позбавлення волі.

Постановляючи таке судове рішення, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений 09.09.2019 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 10.10.2019 року.

Крім того, засуджений ОСОБА_8 перебуває на обліку у Вінницькому міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року, яким його було засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до п.п.1, 2 частини першої та пункту 2 частини третьої ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження органом з питань пробації.

Однак, при винесенні вироку Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 09.09.2019 року не врахований вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року, яким засуджено ОСОБА_8 .

Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2020 року скасовано звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року з випробуванням та ухвалено направити ОСОБА_8 для відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року у виді 4 років позбавлення волі.

Враховуючи всі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до переконання про необхідність задоволення подання представника Вінницького МРВ з питань пробації та привести у відповідність із законодавством України вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2019 року з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України та ч.1 ст.72 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, визначивши ОСОБА_8 остаточне покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2019 року, з урахуванням ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2020, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019, у виді 4 років позбавлення волі.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду даного подання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, у тому числі про застосування покарання за наявності кількох вироків, не може погіршувати становища засудженого, оскільки чинне законодавство України допускає таке погіршення лише у виняткових випадках. Однак, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2020 погіршено становище засудженого ОСОБА_8 , оскільки останньому визначено остаточне покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2019, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням ст.72 КК України, шляхом приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019, у виді 4 років 30 днів позбавлення волі. Тим самим суд не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 повністю підтримав доводи апеляційної скарги прокурора з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити в повному об`ємі.

Засуджений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату, час і місце апеляційного розгляду, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у його відсутність, оскільки зазначені обставини не перешкоджають проведенню розгляду. Окрім того, у вимогах апеляційної скарги прокурора не ставиться питання про погіршення його становища.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Враховуючи викладене та матеріали подання старшого інспектора Вінницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 дане питання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_8 має вирішуватися з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

При цьому слід звернути увагу на те, що відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990, судам слід мати на увазі, що в порядку, передбаченому ст.411 КПК України (в редакції 1960 року), (порядок вирішення питань, зв`язаних з виконанням вироку), суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого. Аналогічно зазначено також в ухвалі судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 07.10.2005, згідно якої, розглядаючи подання адміністрації слідчого ізолятора про уточнення резолютивної частини вироку щодо розміру призначеного покарання, суд постановою, у порядку виконання вироку, відповідно до ст.411 КПК України 1960 року, вніс у вирок зміни, погіршивши становище засудженого. Тому таке рішення суду не узгоджується з роз`ясненням, що міститься в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990

Окрім того, відповідно до вимог ст.ст.421, 437 КПК України вказується на недопустимість погіршення правового становища засудженого. І як виняток із загального правила, погіршення становища засудженого, відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України, можливе лише у разі, якщо вирок скасовано за скаргою прокурора. потерпілого чи його представника.

Таким чином, суд першої інстанції під час розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, у тому числі про застосування покарання за наявності кількох вироків, не може погіршувати становища засудженого, оскільки чинне законодавство України допускає таке погіршення лише у виняткових випадках.

Проте, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2020 погіршено становище засудженого ОСОБА_8 , оскільки останньому визначено остаточне покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2019, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням ст.72 КК України, шляхом приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019, у виді 4 років 30 днів позбавлення волі. Тим самим суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення

Відповідно до ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: 1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню: 3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; 4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною, статтею (частиною статі) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а судове рішення суду першої інстанції до зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 418, 419, 421, 424, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2020 року щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_8 - змінити.

Визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2019 року, з урахуванням ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2020, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В решті ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4