Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 297/2120/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000602 від 16.08.2019 року) по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, вдівця, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
15.08.2019 року близько 15 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у коридорі будинку АДРЕСА_2 , зустрів малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час там гралася. Під час спілкування з малолітньою ОСОБА_7 , у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення відносно малолітньої ОСОБА_7 дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті. З метою реалізації задуманого, ОСОБА_9 під приводом пригостити цукерками запросив малолітню ОСОБА_7 пройти разом з ним до місця свого проживання, а саме в приміщення квартири АДРЕСА_3 , на що остання, будучи введеною в оману, погодилась. Знаходячись у одній з кімнат вищевказаної квартири, ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не досягла 14-річного віку та є малолітньою особою, використовуючи безпорадний стан дитини, яка через свій вік не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею дій сексуального характеру, діючи умисно, роздягнув себе та малолітню, оголивши статеві органи, після чого став здійснювати непристойні доторкання руками до різних частин тіла малолітньої ОСОБА_7 , у тому числі до статевих органів, а також імітував статевий акт, намагаючись викликати у себе статеве збудження, після чого намагався проникнути своїм статевим органом в анальний отвір малолітньої ОСОБА_7 , однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки малолітня намагалась чинити опір, а дії ОСОБА_9 були викриті бабусею потерпілої ОСОБА_8 , яка почувши плач малолітньої ОСОБА_7 , який лунав з квартири ОСОБА_9 почала стукати у зачинені двері даної квартири.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України - закінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у скоєні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 15.08.2019 року він знаходився вдома в АДРЕСА_1 та святкував свій день народження. Вживав цього дня горілку та пиво і знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тому не пам`ятає як до нього в кімнату забігла дівчинка ОСОБА_11 і як звідти вийшла. Він справді був роздягнений до пояса, але що робив не пам`ятає. Вважає себе невинуватим та просить суд його виправдати.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами законного представника потерпілої.

Так, допитана у судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_8 суду показала, що проживає в квартирі за АДРЕСА_4 разом з своєю онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку виховує з народження. Обвинувачений ОСОБА_9 є їхнім сусідом, проживає в цьому ж будинку в квартирі за АДРЕСА_5 разом з своєю матір`ю та сином. 15.08.2019 року в обвинуваченого був день народження і він зайшов до неї в гості та приніс для дитини шматок торта і пішов з квартири. Дитина в цей час була вдома. Через 15 хвилин вона помітила, що онуки немає вдома і стала її шукати. Як дитина вийшла з квартири вона не почула, оскільки в неї був ввімкнений телевізор. Шукаючи дитину вона проходила по коридору будинку і почула з дверей квартири, де проживає обвинувачений, звуки музики, плач та крики дитини. Вона стала стукати в двері квартири, кричати щоб відкрили двері, і, оскільки ніхто не відчиняв, ввійшла до кімнати. Всередині квартири вона побачила біля ліжка онуку, яка одягала трусики та плакала. Обвинуваченого в квартирі вона не побачила, оскільки він сховався за двері кімнати. Вона схопила дівчинку на руки, вибігла з квартири та відвела дитину додому. Коли дитина заспокоїлася, то розповіла їй, що гралася в коридорі і сусід ОСОБА_12 покликав її до своєї квартири та пообіцяв пригостити шоколадкою. Зайшовши з ним у кімнату Кіш Йосип відразу замкнув двері, зняв з неї шорти і труси та поклав її на ліжко черевом вниз. Потім він зняв з себе штани і став доторкатись до неї, спричиняючи їй біль. Вона плакала і кричала, а ОСОБА_12 затуляв їй рот долонями, щоб не кричала. Також законний представник потерпілої ОСОБА_8 суду показала, що через 10 хв. після того як вона забрала дитину з квартири обвинуваченого, вона бачила як обвинувачений вибіг з своєї кімнати та побіг кудись. Згодом вона віднесла дитину в лікарню, а наступного дня звернулася із заявою про вчинений злочин до працівників поліції. Про обвинуваченого може сказати, що знає його як сусіда. Бували випадки, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння він чинив скандали та застосовував фізичне насильство по відношенню до свого сина та матері.

Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які показали наступне.

Свідок ОСОБА_13 , син обвинуваченого, суду показав, що проживає з батьком, обвинуваченим ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 . Зранку 15.08.2019 року він привітав батька з днем народження та пішов на роботу. Ввечері він повернувся з роботи і побачив батька, який вдома спав. На подвір`ї біля будинку була його сестра, яка після смерті матері проживає з хрещеною мамою. Також вдома була бабуся. Про дівчинку батько йому нічого не говорив. Після смерті матері, яка померла коли йому було 9 років, батько з іншими жінками не зустрічався. З сусідами в батька були нормальні відносини. Був випадок коли батько через поганий настрій розбив вдома стакан.

Свідок ОСОБА_14 , мати обвинуваченого, суду показала, що проживає в квартирі за АДРЕСА_3 разом з сином, обвинуваченим ОСОБА_15 та онуком ОСОБА_16 . 15.08.2019 року син святкував свій день народження та на роботу не пішов. О 12 год. він запросив до них у квартиру сусідку ОСОБА_17 разом з онукою ОСОБА_11 , яких пригощав у кімнаті. Вона, свідок, знаходилась в іншій кімнаті. Близько 13 год. сусідка з дитиною пішли додомку, а син пішов спати. Того, що говорить сусідка не було, вважає, що вона наговорює на сина. Також свідок показала, що обвинувачений алкогольними напоями не зловживає, коли не працює по найму може випити одне пиво та 100 гр горілки. Після смерті цивільної дружини за рішенням суду йому передали на виховання сина ОСОБА_16 , а дочку віддали хресній матері. З того часу з іншими жінками обвинувачений не зустрічався.

Крім показів законного представника потерпілої вина обвинуваченого ОСОБА_9 стверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене щодо малолітньої ОСОБА_7 кримінальне правопорушення від 16.08.2019 року, в якій ОСОБА_8 просила прийняти міри до свого сусіда ОСОБА_18 , мешканця АДРЕСА_2 , який 15.08.2019 року в кімнаті гуртожитку по місцю свого проживання вчиняв розпусні дії відносно її онуки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з нею (а.п.9-10);

- протоколом огляду місця події від 16.08.2019 року, з якого вбачається, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим ОСОБА_9 в квартирі за АДРЕСА_3 . Під час огляду місця події було оглянуто кімнату гуртожитку за № 7, де з ліжка вилучено простирадло коричневого кольору (а.п.12-14);

- протоколом огляду місця події від 16.08.2019 року, згідно якого було проведено огляд квартири за АДРЕСА_4 в якій проживає законний представник потерпілої ОСОБА_8 разом з онукою, потерпілою ОСОБА_7 . В ході огляду місця події було виявлено та вилучено шорти рожевого кольору, футболку зеленого кольору та труси білого кольору (а.п.24-25);

- актом амбулаторної судово-психологічної експертизи від 03.09.2019 року, відповідно до якого малолітній ОСОБА_20 властиві наступні індивідуально-психологічні особливості особистості: дружелюбність, безпека стосунків в родинному колі та соціумі, відкритість, емоційність відповідна подіям та власних від реагувань. Біологічний вік малолітньої ОСОБА_20 відповідає психологічному розвитку. Малолітня ОСОБА_20 розуміла дії, які вчиняв з нею ОСОБА_9 , однак не значення їх, так, як психічна діяльність дівчинки є в процесі розвитку. Малолітня ОСОБА_20 , виходячи із рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей та емоційного стану, могла не в повній мірі правильно розуміти характер та значення скоєних відносно неї дій та чинити опір, через відсутність інформаційного досвіду та довірливість (а.п. 120-122).

Крім цього, для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в судовому засіданні досліджено наступні докази:

- висновок судово-медичної експертизи № 79 від 28.08 - 02.09.2019 року (а.п.113-114);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 85 від 19.09-23.09.2019 року (а.п.129-132);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 453 від 23.09-25.09.2019 року ( а.п.140-141).

Оцінюючи покази обвинуваченого, дані ним у судовому засіданні, суд вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать матеріалам справи, не узгоджуються із доказами зібраними по справі, зокрема із показами законного представника потерпілої, актом амбулаторної судово-психологічної експертизи.

За вказаних обставин, суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що інкриміновані йому дії щодо потерпілої він не вчиняв, покази обвинуваченого розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності.

Твердження захисту про те, що органом досудового слідства не доведено скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, так як судово-цитологічною експертизою в мазках-відбитках та змиві з статевого члена обвинуваченого ОСОБА_9 кров та епітельні клітини піхви не знайдено, суд не бере до уваги, оскільки обвинуваченому ОСОБА_9 інкримінується скоєння закінченого замаху на зґвалтування.

При викладених обставинах, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 мало місце.

Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України - закінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_9 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлені.

При призначенні покарання суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого:

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 63);

- характеристика Мужіївської сільської ради Берегівського району від 23.08.2019 року на гр. ОСОБА_9 , згідно якої останній характеризується з негативної сторони (а.п.65);

- довідка про склад сім`ї Мужіївської сільської ради Берегівського району від 22.08.2019 року № 589, згідно якої ОСОБА_9 проживає разом із сином (а.п.66);

- довідка Обласної психіатричної лікарні м.Берегово від 04.09.2019 року за № 691/2019, згідно якої гр-н ОСОБА_9 до Обласної психіатричної лікарні м.Берегово за медичною допомогою не звертався. Наказом МОЗ України від 13.05.2019 року № 1063 скасовано диспансерний та консультативний психіатричний нагляд (а.п.68);

- довідка Берегівської центральної районної лікарні імені Бертолона Ліннера від 04.09.2019 року за № 453/01-16, згідно якої гр-н ОСОБА_9 на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.п.69);

- висновок судово-психіатричного експерта № 125 від 19.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_9 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, психічним захворюванням не страждав і не страждає, міг розуміти значення своїх діях та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п. 105-108).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком не більше двох третин максимального строку, передбаченого санкцією ч.4 ст.152 КК України.

Арешт, накладений ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.09.2019 року на речові докази, відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Обраний відносно обвинученого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 370, 374, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання, а саме з 16.08.2019 року (а.п.70-72).

Обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Арешт на простирадло коричневого кольору, футболку зеленого кольору, шорти та труси білого кольору, накладений ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.09.2019 року (а.п.39) - скасувати.

Речові докази:

- простирадло коричневого кольору, передане на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Берегівського ВП ГУ НП України в Закарпатській області (а.п. 34-35) - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 , як законному власнику;

- футболку зеленого кольору, шорти та труси білого кольору, передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Берегівського ВП ГУ НП України в Закарпатській області (а.п. 34-35) після набрання вироком законної сили повернути законному представнику потерпілої ОСОБА_8 , як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3