Житомирський апеляційний суд
Справа №935/704/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирські області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомира, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 02.04.2020 року до 31 травня 2020 року та визначено заставу у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 168 160 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що приймаючи рішення слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та проживає разом з батьком похилого віку, тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, працює неофіційно та має стабільний заробіток. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 був лише водієм та не знав про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчиняють крадіжку. Стверджує, що прокурором в судовому засіданні не було доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 02.04.2020 року у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Коростишів, спільно вирішили вчинити крадіжку чужого майна на території Коростишівського району.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 02.04.2020 року, близько 13 години, ОСОБА_11 на автомобілі «Renault Megane», р.н. НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 приїхали в с.Козіївка Коростишівського району Житомирської області.
Перебуваючи у вказаному населеному пункті, під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_12 .
Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне, умисне, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, заздалегідь розподіливши між собою ролі, згідно яких ОСОБА_11 та ОСОБА_10 проникли на територію до вказаного домоволодіння, а ОСОБА_7 залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою обстановкою та у разі небезпеки повідомити про це інших учасників.
Перебуваючи на території вказаного домогосподарства ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом віджиму метало-пластикового вікна проникли до вказаного домоволодіння. Перебуваючи в середині приміщення вказаного будинку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 таємно, повторно викрали майно, а саме: болгарку марки «Makita GА9020S», болгарку марки «ВOSСН» синього кольору, перфоратор марки «Енергомаш ПЕ-2512М», перфоратор марки «Днепр» зеленого кольору, дриль марки «ИНТЕРСКОЛ ДУ-16/1003Р», пилу марки «ВOSСН» зеленого кольору, електростеплер марки «INTERTOOL ШТ-1101», пневматичний пістолет марки «ИЖ-53», яке привласнили та перенесли до багажного відділення автомобіля «Renault Megane», р.н. НОМЕР_1 в якому знаходився ОСОБА_7 після цього залишили місце вчинення злочину.
У результаті неправомірних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_12 заподіяно майнової шкоди.
Відомості за вказаним фактом 02.04.2020 року були внесені до ЄРДР за №0000156, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

02.04.2020 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу, обгрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000156 від 02.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

02.04.2020 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 тяжкого злочину за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними доказами: протоколом допиту потерпілого; протоколом огляду місця події від 02.04.2020 року; протоколом затримання; повідомленням про підозру; протоколом допиту підозрюваного, протоколом допиту свідка (а.п.33), копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Підстав для визнання вказаних доказів недопустимими на даний час немає.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має молодий вік, має реєстрацію та місце проживання, офіційно не працевлаштований, те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення зумовлений тим, що підозрюваний вчинив корисливий злочин та на даний час не має офіційного джерела прибутку.

Також, слідчий суддя вважав доведеним прокурором наявність ризиків можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілу, інших підозрюваних та учасників даного кримінального провадження та можливість знищення речей, документів та речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та даних про особу останнього, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілу, інших підозрюваних та учасників даного кримінального провадження, а також можливість знищення речей, документів та речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Тому, є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи вищенаведене, доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і в апеляційній скарзі.

Зазначення апелянтом про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та проживає разом з батьком похилого віку, тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, працює неофіційно та має стабільний заробіток, не свідчить про відсутність встановлених ризиків. Крім того, в засіданні апеляційного суду даних про стабільний заробіток підозрюваного ОСОБА_7 апелянтом надано не було.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно пояснень прокурора в засіданні апеляційного суду, на даний час ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні 5 епізодів крадіжок, які об`єднані в одне кримінальне провадження за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, згідно довідки ОСК ГУНП України, копія якої міститься в матеріалах клопотання, ОСОБА_7 з 29.10.2015 року обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 КК України (а.п. 41). Вказане кримінальне провадження на даний час перебуває на розгляді суду першої інстанції. Запобіжний захід, який обирався ОСОБА_7 в межах вказаного кримінального провадження домашній арешт.

Довід апелянта про те, що ОСОБА_7 був лише водієм та не знав про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчиняють крадіжку, не є предметом даного апеляційного розгляду та потребує встановленню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 02.04.2020 року до 31 травня 2020 року та визначено заставу у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 168 160 гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :