Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/613/20
Провадження № 1-кс/758/674/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні-начальника відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 36 днів, не визначаючи розмір застави, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий у кримінальному провадженні-начальника відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не визначаючи розмір застави.
У клопотанні слідчий зазначає, що «у невстановлений органом досудового розслідування день та час в кінці серпня 2019 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у невстановленому органом досудового розслідування місці, виник злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
З метою реалізації власного умислу ОСОБА_6 за допомогою інтернет-мережі, а саме сайту «Likee» почав підшукувати серед користувачів даного сайту малолітню особу. Відшукавши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно впевнився, що остання є малолітньою, яка внаслідок свого малолітства не інформована щодо сутності відносин між статями.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої потерпілої, в невстановлений органом досудового розслідування день та час в кінці серпня 2019 року ОСОБА_6 почав спілкування із малолітньою ОСОБА_7 , користуючись її довірою, дізнався номер мобільного телефону останньої та, в подальшому, зателефонувавши їй, домовився про зустріч.
Так, 31 серпня 2019 року ОСОБА_6 , прибувши до району місця мешкання ОСОБА_7 , зустрівшись із останньої неподалік від будинку АДРЕСА_2 , почав проводити цинічні розмови із малолітньою потерпілою на сексуальні теми, розповідав про відверті натуралістичні сексуальні історії, демонструючи при цьому фотозображення порнографічного характеру. При цьому, малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Того ж дня, ОСОБА_6 продовжив реалізацію злочинного умислу, направленого на вчинення розпусних дій щодо малолітньої потерпілої, за допомогою мобільного зв`язку проводив цинічні розмови із малолітньою потерпілою на сексуальні теми, розповідав про відверті натуралістичні сексуальні історії, надсилаючи, при цьому, фотозображення порнографічного характеру. При цьому, малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, 1 вересня 2019 року у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_6 , вчинив розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення, при цьому, використовуючи зображення порнографічного характеру. При цьому, малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
В подальшому, 02.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_6 , продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_6 , вчинив розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, в подальшому, 03.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_6 , продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_6 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, в подальшому, 04.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_6 продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_6 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку на упродовж всього дня здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
В подальшому, 05.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, ОСОБА_6 продовжив злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_6 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку на упродовж всього дня здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, в подальшому, 06.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_6 , продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_6 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку на упродовж всього дня здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, 07.09.2019 року у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_6 продовжив свій злочинний умисел, направлений на задоволення власної статевої пристрасті шляхом вчинення фізичних розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 .
Так, реалізуючи свій умисел, 07.09.2019 приблизно о 16.00 год. ОСОБА_6 прибув до району місця мешкання ОСОБА_7 , де зустрівшись із останньої неподалік від будинку АДРЕСА_3 , повів потерпілу у закинуту недобудовану будівлю біля озера.
ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, руками почав торкатися рук ОСОБА_7 , після чого обхопив останню та торкався її в області талії і грудної клітки та поцілував її в щоку.
Після цього, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 закрити очі та відкрити рот, після чого поцілував її з використанням язика та торкався її язика своїм язиком, при цьому утримуючи її та усвідомлюючи, що потерпіла не розуміє характер та значення протиправних дій, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка, у тому числі, через свій вік не здатна фізично чинити опір та уникнути злочинного посягання через свою фізичну та психічну слабкість.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, а саме у розбещенні малолітньої особи, тобто вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.
Крім цього, у невстановленому місці у невстановлений час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2
Реалізуючи свій злочинний умисел, 07.09.2019 приблизно о 16.00 год. ОСОБА_6 прибув до району місця мешкання ОСОБА_7 , при цьому достовірно знаючи що остання є малолітньою, де зустрівся із нею неподалік від будинку АДРЕСА_3 , та повів її у закинуту недобудовану будівлю біля озера.
ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, руками почав торкатися рук ОСОБА_7 , після чого обхопив останню та торкався її в області талії і грудної клітки та поцілував її в щоку.
Після цього, продовжуючи реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 закрити очі та відкрити рот, після чого поцілував її з використанням язика та торкався її язика своїм язиком, при цьому утримуючи її та усвідомлюючи, що він вчиняє насильницькі дії сексуального характеру щодо потерпілої, яка не розуміє характер та значення протиправних дій, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка, у тому числі, через свій вік не здатна фізично чинити опір та уникнути злочинного посягання через свою фізичну та психічну слабкість.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.153 КК України, а саме у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинених щодо малолітньої особи.
На підставі зібраних доказів 27.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженні, здобуто достатньо даних підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.153 КК України, що підтверджується наступними доказами:
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ;
Протоколом огляду місця події від 08.09.19;
Протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;
Протоколом додаткового допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілою ОСОБА_7 ;
Протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_8 ;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_9 ;
Протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_10 ;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_11 ;
Протоколом огляду мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 ;
Висновком судово-психіатрічноого експерта №561 від 15.02.2019;
Довідкою-аналізом технічної інформації.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, є тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 153 КК України є тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
ухвалою Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто 25.01.2020 включно. Закінчити проведення досудового розслідування у передбачений законом строк два місяці не представляється можливим, у зв`язку із тривалістю та складністю проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій, а саме завершення призначеної комплексної стаціонарної судової психолого-психіатрічної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 , завершення призначеної мистецтвознавчої експертизи, встановлення інших малолітніх потерпілих та проведення за їх участю всіх необхідних слідчих та процесуальних дії та визначення характеру вчинених відносно останніх кримінальних правопорушень.
Тому, 20.01.2020 постановою керівника Київської місцевої прокуратури №7 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.02.2020.
Враховуючи зазначені обставини, метою продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним ризикам:
- впливати на потерпілу, законного представника та свідків по кримінальному провадженню;
- вчиняти інші кримінальні правопорушення;
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
-вживати заходи спрямовані на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій;
недопущення виявлення та фіксації інших епізодів кримінальних правопорушень;
Так, у досудового слідства є достатні підстави вважати, що ризик впливу на потерпілу, законного представника та свідків у кримінальному провадженню актуальний й по теперішній час, у зв`язку із тим, що малолітня потерпіла є єдиними безпосереднім очевидцем вчинення кримінальних правопорушень відносно неї.
Крім цього, зважаючи на те, що остання є малолітньою і щодо неї підозрюваним вчинено злочини сексуального характеру, поєднані із застосуванням насильства, вона є більш психологічно вразливою, ніж звичайні повнолітні громадяни.
Актуальність даного ризику підвищується тим фактом, що підозрюваний знає де проживає малолітня потерпіла, йому відомий її уклад життя, тобто графік відвідування нею навчального закладу, кількість уроків на тижні, дорога від місця мешкання до навчального закладу, якою малолітня потерпіла пересувається,та коло осіб з якими вона спілкується. Даний факт підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження. Слід звернути увагу на те, що підозрюваний встановив на мобільний телефон потерпілої мобільний додаток «Я знаю где мои дети», за допомогою якого слідкував за кожним рухом малолітньої потерпілої, за допомогою даної програми мав можливість слухати про що, остання спілкується зі сторонніми особами. Крім цього, підозрюваному відомо як виглядає законний представник малолітньої потерпілої, оскільки як відомо з матеріалів кримінального провадження отримав фотозображення ОСОБА_8 (мати потерпілої) у повний зріст та окремо обличчя, а також її мобільний телефон, яким остання і на теперішній час користується.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 повністю володіє інформацією щодо укладу життя як малолітньої потерпілої (в.т. щодо її місця проживання, місця знаходження навчального закладу, маршрутів пересування), так й її законного представника (її матері), оскільки він і раніше вчиняв всі дії, спрямованні на здійснення тотального контролю за останніми.
Крім цього, підозрюваний знає номери мобільного телефону як потерпілої, так і законного представника, та може впливати на них, в т.ч. і за допомогою дзвінків, що він може здійснювати навіть в умовах цілодобового домашнього арешту.
Крім цього, підозрюваному відомий мікрорайон проживання свідків по кримінальному провадженню та маршрут їх пересування, оскільки безпосередньо з ними він спілкувався після викриття його злочинних дій, що також надасть можливість на вчинення незаконного впливу на останніх. Також слід звернути увагу на той факт, що одним зі свідків по кримінальному провадженню є малолітня особа.
Все вище перелічене свідчить про те, що дії підозрюваного чітко прораховані та продумані.
Вплив на потерпілу, законного представника та свідків матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності.
На той факт, що підозрюваний може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення вказує наступне. Підозрюваний вчинив злочини, що характеризується особливою суспільною небезпекою. Більше того вказані злочини він вчинив щодо малолітньої особи. Вказане свідчить про низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності підозрюваного, а також про схильність до злочинних дій сексуального характеру. Слід врахувати, що дії підозрюваного є триваючими, чітко спланованими, вчинялися протягом більше ніж тижня, та кожного дня підозрюваний вчиняв дії, спрямовані на розбещення малолітньої потерпілої.
Враховуючи вказані обставини, характер інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність.
Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що перебування на волі підозрюваного надасть можливість останньому продовжувати вчиняти аналогічні злочини як відносно потерпілої у даному кримінальному провадженні так й відносно інших малолітніх осіб.
Аналізуючи даний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).
Ризик переховувавування від органу досудового розслідування та суду також актуальний по теперішній час вказує на те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини та їх багатоепізодність, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Аналізуючи вказаний ризик, слід звернути увагу на те, що підозрюваний не одружений, офіційно не працює, та в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі.
Санкція статті, що інкримінується обвинуваченого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Усвідомлення вказаної обставини, може призвести до переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Також не відпав ризик недопущення виявлення та фіксації інших епізодів кримінальних правопорушень підтверджується тим, що на даний час ще встановлюються всі епізоди злочинної діяльності підозрюваного та надається правова оцінка останніх з метою кваліфікації відповідно чинного кримінального законодавства, а враховуючи той факт, що підозрюваним розбещення вчинялось в тому числі за допомогою електронних засобів, зокрема мобільного телефону, перебування на волі надасть можливість підозрюваному вчинити дії, спрямованні на унеможливлення фіксації злочинів, а саме знищення інформації, електронних засобів за допомогою яких можливе зібрання доказів та встановлення інших епізодів кримінальних правопорушень.
Також підозрюваний може знищити інші речові докази по кримінальному провадженню.
Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою;
2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Вважаємо, що вказані ризики не зменшилися, враховуючи наступне
Не втратив актуальність ризик переховування, оскільки в ході досудового розслідування зібрано нові докази, які підтверджують винуватість підозрюваного у вчиненні злочину. Усвідомлення вказаних обставин матиме наслідком переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинений злочин.
Крім цього, не втратив актуальності і ризик впливу на потерпілого у кримінальному провадженні. Так, потерпіла є малолітньою, щодо неї вчинено злочин із застосуванням насильства. Підозрюваний знає її місце проживання та маршрути пересування.
Крім цього на даний час встановлено нові епізоди злочинний дій підозрюваного, а тому існує ризик того, що останній може вживати дії, спрямовані на перешкоджанню досудовому розслідуванню.
Вищевказані обставини свідчать про те, що названі ризики не зменшилися.
Завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою перешкоджають викладені вище обставини, а саме те, що захисник підозрюваного повідомив, що у зв`язку із зайнятістю не зможе до закінчення дії попередньої узвали прибути для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також те, що потерпілий у кримінальному провадженні перебуває у відрядження і також не зможе прибути на ознайомлення для матеріалами кримінального провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Крім цього, необхідний час для складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, передачі їх до суду, призначення дати підготовчого судового засідання.
Всі вище перелічені ризики є підтвердженими та актуальними й на теперішній час, а тому є підставою у продовженні застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підозрюваного.
Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ще й тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та впливу на потерпілу, законного представника та свідків.
Так, підозрюваний і надалі зможе вчиняти злочини за допомогою електронних засобів зв`язку. Крім цього, останній може здійснювати вплив на потерпілоу та законного представника потерпілої, оскільки йому відомі засоби зв`язку останніх.
З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на потерпілу, законного представника, свідків та на розслідування кримінального провадження. Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону, а також до цінності людського життя, її недоторканості, зокрема, статевої недоторканості малолітньої особи.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.
Відповідно п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та HYPERLINK "http://kodeksy.com.ua/kpku-2012/178.htm" 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Злочини, у яких підозрюється ОСОБА_6 вчинені саме із застосуванням насильства над малолітньої особою.
Враховуючи викладене вважаємо за необхідне не визначати заставу підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки жоден із розмірів застави не може запобігти зазначеним вище ризикам.
Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогами ст. ст. 40, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, не одруженому, який не має на утриманні осіб, які потребують піклування, який не працює, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, тобто до 25.02.2020, і не визначати розмір застави на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України».
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, просили у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та необгрунтованість підозри.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП України у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003218 від 14.09.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України.
Слідчим у кримінальному провадженні начальником віділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 27.11.2019 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 2 ст, 156, ч. 4 ст. 153 КК України.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 27.11.2019 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 25.01.2020 16:00 без визначення застави.
Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_13 від 20.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових рослідувань за № 0003218 від 14.09.2019, за підозрою ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України, до трьох місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказав на те, що відносно ОСОБА_6 необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшились, і вказують на те, що підозрюваний може впливати на потерпілу, законного представника та свідків у кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вживати заходи спрямовані на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій; недопущення виявлення та фіксації інших епізодів кримінальних правопорушень.
Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ст. 12 КК України - ч. 2 ст. 156 КК України віднесено до тяжкого, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до ст. 12 КК України - ч. 4 ст. 153 КК України віднесено до тяжкого, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 вчинений із застосуванням насильства над особою малолітньою дитиною.
Завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою перешкоджають такі обставини: захисник підозрюваного повідомив, що у зв`язку із зайнятістю не зможе до закінчення дії попередньої ухвали прибути для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; та те, що потерпілий у кримінальному провадженні перебуває у відрядженні і не зможе прибути на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали. Крім цього, необхідний час для складання обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, передачі їх до суду, призначення дати підготовчого судового засідання.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою враховую: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного місця роботи, наявність постійного місця проживання, наявність у нього родини, наявність утриманців; відсутність у нього постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; раніше не судимого.
Обираючи такий запобіжний захід, як тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, оскільки відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, хоча те, що саме може вважатися обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, а з доданих до клопотання документів вбачається обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 .
Кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може впливати на потерпілу, законного представника та свідків у кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вживати заходи спрямовані на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій; недопущення виявлення та фіксації інших епізодів кримінальних правопорушень.
Прокурором у судовому засіданні наведено обставини, які вказують на те, що зазначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, не зменшились; наведено обставини, які перешкоджають завершити досудове розслідування, та доведено, що вказані у сукупності обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, вважаю необхідним продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 38 днів, до 25.02.2020 включно, не визначаючи розмір застави у зв`язку з тим, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 вчинений із застосуванням насильства над малолітньою особою.
Враховуючи викладене, щодо можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути, що домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вказаним ризикам. З цієї позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Більш м`які запобіжні заходи призведуть до вказаних ризиків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання слідчого у кримінальному провадженні-начальника відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не визначаючи розмір застави.
Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 36 днів, до 25.02.2020 включно, не визначаючи розмір застави.
Визначити строк дії ухвали до 25.02.2020 включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1