Справа № 541/2054/19
Провадження № 1-кп/541/286/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 03.09.2019 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
18.08.2004 Миргородським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

23.06.2005 Миргородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання та остаточно визначено покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

31.03.2011 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

11.10.2011 Миргородським міськрайонним судом за ст. ч. 2 ст. 185, ст. 356, ч. 1 ст. 70 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання та остаточно визначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна;

23.12.2011 Миргородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 393 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна;

25.06.2018 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
з участі інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння злочинів корисливої спрямованості, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин корисливої спрямованості, а саме: повторно, 12.08.2019 року у денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 проходячи біля приміщення багатоповерхового житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де біля під`їзду на столі помітив залишений без нагляду мобільний телефон марки «LG D690», чорного кольору, належний потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 , під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом вільного доступу, підійшов до столу та викрав мобільний телефон марки «LG D690», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №1595 від 09.09.2019 становить 1500 грн. 00 коп., належний потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1500 грн. 00 коп.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

10 вересня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, в сумі 1500 грн 00 коп., яка під час досудового розслідування відшкодован обвинуваченим потерпілому в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 10 вересня 2019 року про примирення укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп.
Речові докази мобільний телефон марки «LG D690», чорного кольору, вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавської апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1