печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за клопотанням начальника відділу передачі засуджених осіб для відбування вироків Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про визнання та виконання на території України вироку Кунцевського районного суду м. Москви від 20.03.2017, яким засуджено громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Кунцевського районного суду м. Москви від 20.03.2017 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 27.07.2017, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, пп. «а», «г» ч. 2 ст. 228.1 ( 4 епізоди) ( замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою осіб, у великому розмірі), ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 ( замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою, у особливо великому розмірі), ч. 4 ст. 150 ( втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та скоєння особливо тяжкого злочину, шляхом обіцянок, скоєне особою, яка досягла вісімнадцятирічного віку) КК Російської Федерації, та за сукупністю злочинів на підставі ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 16 років.

Начальник відділу передачі засуджених осіб для відбування вироків Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернулась до суду з письмовим клопотанням в порядку ст. 602 КПК України про приведення вищезазначеного вироку у відповідність з законодавством України.

ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія» № 7 УФСВП Росії по Іванівській області Російської Федерації; Кінець відбуття строку покарання 09.07.2031.

Суд, заслухавши думку прокурора, який вважав наявними у справі обставини для приведення вироку суду іноземної держави у відповідність з діючим законодавством України, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Як зазначено судом вище, вироком Кунцевського районного суду м. Москви від 20.03.2017 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 27.07.2017, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, пп. «а», «г» ч. 2 ст. 228.1 ( 4 епізоди) ( замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою осіб, у великому розмірі), ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 ( замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою, у особливо великому розмірі), ч. 4 ст. 150 ( втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та скоєння особливо тяжкого злочину, шляхом обіцянок, скоєне особою, яка досягла вісімнадцятирічного віку) КК Російської Федерації, та за сукупністю злочинів на підставі ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 16 років.

У відповідності до ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Вироком Кунцевського районного суду м. Москви від 20.03.2017 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, пп. «а», «г» ч. 2 ст. 228.1 ( 4 епізоди) ( замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою осіб, у великому розмірі), ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 ( замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою, у особливо великому розмірі), КК Російської Федерації, що в Кримінальному кодексі України охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України ( за кваліфікуючою ознакою вчинення злочинів організованою групою).

Кваліфікація дій засудженої ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 150 КК Російської Федерації, виходячи з фактичних обставин справи, визнаних судом Російської Федерації доведеними, в КК України відповідає диспозиції ч. 1 ст. 304 КК України.

Положення ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації щодо призначення покарання за сукупністю злочинів в діючому законодавстві України відповідають положенням статті 70 УК України.

За вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, пп. «а», «г» ч. 2 ст. 228.1 ( 4 епізоди) ( замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою осіб, у великому розмірі), ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 ( замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою, у особливо великому розмірі), КК Російської Федерації ОСОБА_5 призначено покарання у виді 14 років 3 місяців позбавлення волі, в той час як санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 150 КК Російської Федерації у виді 6 років позбавлення волі знаходиться в межах санкції ч. 1 ст. 304 КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 610 КК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Окрім того, санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, однак такого виду покарання ОСОБА_5 за вироком суду Російської Федерації не призначено.

Враховуючи, що у відповідності до Загальної частини КК України суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, лише шляхом застосування вимог ч. 2 ст. 69 КК України, суд застосовує положення даної норми при приведенні вироку суду іноземної держави у відповідність з законодавством України.

Між тим, згідно ч. 2 ст. 70 КК України, при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Отже, при приведенні вироку Кунцевського районного суду м. Москви від 20.03.2017 у відповідність з діючим законодавством України суд на підставі ч. 2 ст. 70 КК України вважає необхідним на підставі ч. 2 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі ( ч. 2 ст. 63 КК України).

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією «Про передачу засуджених осіб» від 21.03.1983, ст.ст. 602, 603,610 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Визнати та виконати на території України вирок Кунцевського районного суду м. Москви від 20.03.2017 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Московського міського суду від 27.07.2017, яким громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, пп. «а», «г» ч. 2 ст. 228.1 ( 4 епізоди) ( замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою осіб, у великому розмірі), ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 ( замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою, у особливо великому розмірі), ч. 4 ст. 150 ( втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та скоєння особливо тяжкого злочину, шляхом обіцянок, скоєне особою, яка досягла вісімнадцятирічного віку) КК Російської Федерації, та за сукупністю злочинів на підставі ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 16 років.

Вважати ОСОБА_5 засудженою:

- за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення.

На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань вважати ОСОБА_5 засудженою до остаточного покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання для ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання з 10.07.2015.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 залишити у виді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її проголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено клопотання, та прокурором.

Суддя ОСОБА_1