Справа № 642/8649/19,
Провадження 1кп/642/62/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0002313 від 21.09.2019 року стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 червня 2014 року (справа №642/4365/14ц) ОСОБА_6 зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 700 гривень щомісячно, але не менше 30% пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. За період відпустки ОСОБА_7 по догляду за дитиною до 3-х років у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 21 травня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 22 червня 2014 року.

ОСОБА_6 брав участь у розгляді справи, проти позовних вимог про стягнення аліментів не заперечував. Таким чином, йому було відомо про ухвалення судом рішення щодо стягнення аліментів, про їх розмір та про необхідність сплачувати аліменти у визначеній грошовій сумі на користь ОСОБА_9 на утримання їх спільної дитини.

В подальшому, ОСОБА_6 у період з 12 червня 2014 року по вересень 2014 року, маючи прямий умисел, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої доньки, свідомо не здійснював виплати аліментів, участі у її вихованні не приймав, матеріальну чи будь - яку іншу допомогу не надавав, обмежуючи доньку в праві на повноцінне життя та всебічний фізичний, психічний і соціальний розвиток.

Крім того, ОСОБА_6 у період часу з вересня 2014 року по березень 2015 року, офіційно працюючи на підприємстві ТОВ «ЕКОТЕК», діючи з умислом, спрямованим на ухилення від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки, не повідомив державну виконавчу службу про працевлаштування на вказане підприємство. Відрахування із заробітної плати за його власного ініціативою протягом зазначеного періоду не здійснював.

В подальшому, ОСОБА_6 у період з квітня 2015 року по серпень 2015 року, продовжуючи діяти умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї малолітньої доньки, свідомо не здійснював виплати аліментів, участі у вихованні доньки не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, обмежуючи доньку в праві на повноцінне життя та всебічний фізичний, психічний і соціальний розвиток.

Крім того, ОСОБА_6 , офіційно працюючи з серпня 2015 року по січень 2016 року на підприємстві ТОВ «БЕТОНІКС» не повідомив державну виконавчу службу про зміну місця роботи та працевлаштування на вказане підприємство. Отримуючи регулярно та своєчасно заробітну плату, діючи з метою ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу на користь ОСОБА_9 на утримання малолітньої доньки, ігноруючи поступово зростаючу помісячну та річну заборгованість у зв`язку з несплатою аліментів, умисно не сплачував встановлені рішенням суду кошти на утримання дитини.

В подальшому, ОСОБА_6 у період з лютого 2016 року по березень 2016 року продовжуючи діяти умисно з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої доньки свідомо не здійснював виплати аліментів, участі у її вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, обмежуючи доньку в праві на повноцінне життя та всебічний фізичний, психічний і соціальний розвиток.

Крім того, ОСОБА_6 , офіційно працюючи з березня 2016 року по жовтень 2016 року на підприємстві ТОВ «Харківський вагонобудівний завод», не повідомив державну виконавчу службу про зміну місця роботи та працевлаштування на вказане підприємство. Отримуючи регулярно та своєчасно заробітну плату, діючи з метою ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу на користь ОСОБА_9 на утримання малолітньої доньки, ігноруючи поступово зростаючу помісячну та річну заборгованість у зв`язку з несплатою аліментів, умисно не сплачував встановлені рішенням суду кошти на утримання дитини.

У липні 2016 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області встановлено, що ОСОБА_6 працює на ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» та примусово стягнуто на утримання неповнолітньої дитини аліменти за період з липня 2016 року по жовтень 2016 року на загальну суму 4 191 гривня 87 копійок.

В подальшому, у період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, продовжуючи діяти умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_6 , свідомо не здійснював виплати аліментів та участі у вихованні доньки не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу донці не надавав, обмежуючи її в праві на повноцінне життя та всебічний фізичний, психічний і соціальний розвиток.

Встановлено, що ОСОБА_6 згідно договору оренди легкового автомобілю з правом викупу №В6 від 01.09.2019 року орендує у ФОП ОСОБА_10 автомобіль марки «Renault Logan», державний номер НОМЕР_1 , з метою надання послуг з перевезення пасажирів (таксі) та дрібного багажу, сплачує щомісячно орендну плату у сумі 6 000 гривень, починаючи з 01.09.2019 року, тобто отримує грошові кошти і має можливість сплачувати аліменти. При цьому, ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_6 свідомо не здійснює відповідні виплати, участі у вихованні доньки не приймає, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надає, обмежуючи дитину в праві на повноцінне життя та всебічний фізичний, психічний і соціальний розвиток.

Таким чином, ОСОБА_6 , протягом 67 місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї малолітньої доньки, що виразилося в безперервній їх невиплаті, а саме: за період з травня 2014 року по грудень 2014 року включно нараховано 7 677 гривень 57 копійок аліментів, сплачено - 0 гривень; за період з січня 2015 року по грудень 2015 року включно нараховано 11 866 гривень 13 копійок аліментів, сплачено - 0 гривень; за період з січня 2016 року по грудень 2016 року включно нараховано 8 400 гривень 00 копійок, з яких примусово стягнуто - 4 011 гривень 59 копійок; за період з січня 2017 року по грудень 2017 року включно нараховано 8 400 гривень 00 копійок аліментів, сплачено - 0 гривень; за період з січня 2018 року по грудень 2018 року включно нараховано 8 400 гривень 00 копійок аліментів, сплачено - 0 гривень; за період з січня 2019 року по листопад 2019 року включно нараховано 7 700 гривень 00 копійок аліментів, сплачено - 0 гривень.

Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки до досягнення нею повноліття за період з 21 травня 2014 року по листопад 2019 року включно складає 48 432 (сорок вісім тисяч чотириста тридцять дві) гривні 11 (одинадцять) копійок, тобто у вищезазначений період часу ОСОБА_6 , умисно ухиляючись від сплати аліментів, не здійснював виплати, встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2014р., не дивлячись на те, що періодично працював офіційно та без оформлення, отримував грошові кошти та мав можливість добровільно виконувати рішення суду, сплачувати заборгованість по сплаті аліментів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у інкримінованому злочині, згідно пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю, щиро покаявся, погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину та показав, що згідно рішенням суду він зобов`язаний сплачувати аліменти на неповнолітню доньку, які він не сплачував, вважаючи що у нього буде мало коштів на себе. В подальшому працевлаштовуючись на підприємства ТОВ «Екотек», ТОВ «Бетонікс», ТОВ «Харківський вагоноремонтний завод» він не повідомляв виконавчу службу про те, що працює. Також він не повідомляв і бухгалтерії підприємств про заборгованість по аліментах і не писав заяв про відрахування з заробітної плати коштів на дитину. В вересні 2019 р. він у ФОП ОСОБА_10 орендував автомобіль марки «Renault Logan» з правом викупу для перевезення багажу, однак будь яких коштів від отриманого прибутку на погашення аліментів не направляв. Розрахунок заборгованості зазначений у обвинувальному акті відповідає дійсності. Він не є інвалідом і може працювати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини вчиненого злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, проти чого не заперечували сторони кримінального провадження.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, розведений, має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжуть покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, пом`якшуючі обставини, наведені вище дані про особу обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, наведені вище дані про особу обвинуваченого, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, щиро кається у вчинені злочину, задовільно характеризується за місцем проживання, не є інвалідом, тому вважає, що ОСОБА_6 повинен відбувати покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винниму вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-7 на ОСОБА_6 ,1966 р.н. (номер облікової картки застрахованої особи ) на 1 арк., завірений печаткою з написом «Пенсійний фонд України. Головне управління в Харківській області №14099344. Управління інформаційних систем та електричних реєстрів. Відділ супроводження інформаційних систем та електричних реєстрів №1» на 1 арк; копія виконавчого провадження №44178384 щодо стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь ОСОБА_7 та розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу №642/4365/14ц від 23.07.2014р. на 42 арк.; договір №В6 оренди автомобіля «Renault Logan», державний номер НОМЕР_1 з правом викупу між орендодавцем ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ; роздруківка перерахунку заборгованості з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, згідно виконавчого листа №642/4365/14ц від 23.07.2014р. вих..№86160 від 11.12.2019р.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1