ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/471/20 Справа № 185/7287/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159 від 15 лютого 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_7 , 13 травня 2018 року, о 04.06 год. знаходився в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», магазин продуктів - 106, розташованого по вул. Центральна, 61/1 м. Павлограда Дніпропетровської області, де перебували охоронці магазину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Побачивши та впізнавши ОСОБА_7 , ОСОБА_9 звернувся до останнього з проханням, оплатити викрадений ним напередодні дезодорант. Почувши звернення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет» магазин продуктів - 106, розташованого по вул. Центральна, 61/1 м. Павлограда Дніпропетровської області, о 04.06 год., діючи з єдиним прямим умислом на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер вчинених ним дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, незважаючи на оточуючих, із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, маючи бажання проявити свою грубу фізичну силу, а також прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, протиставити себе іншим громадянам, протиправно, використовуючи нікчемний привід - коректне зауваження співробітника охорони АТБ про крадіжку днем раніше, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи зневагу до них, з особливою зухвалістю, яка виразилася у насильстві над особистістю, грубо порушив громадський порядок, а саме, підійшовши до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які стояли поряд з ним, ОСОБА_7 умисно наніс один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_9 , після чого наніс один удар долонею лівої руки по обличчю ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_9 , бажаючи уникнути конфлікту, відбіг до іншої частини магазину. В свою чергу ОСОБА_7 , бажаючи довести свої хуліганські дії, проявляючи особливу зухвалість, наздогнав ОСОБА_9 та притиснув його до стіни, утримуючи за одяг, та почав умисно бити останнього, а саме наніс удар правим коліном по голові, один удар кулаком правої руки в область голови та один удар лівим коліном в область голови. Після завершення нанесення ударів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 відштовхнув останнього та повалив на підлогу. В наслідок ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна лівої вушної раковини.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 5 років обмеження волі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок м`якості.

Так, на переконання прокурора, суд призначаючи обвинуваченому покарання не надав належної оцінки обставинам вчинення злочину, ступеню його суспільної небезпеки. Прокурор вважає, що поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_7 мав змогу вирішити конфліктну ситуації з охоронцем в межах правового поля, однак цим не скористався та обрав протилежний шлях. Поряд із цим, судом не було враховано й те, що він не з`являвся в судові засідання 15 лютого, 20 березня 2019 року, 17 квітня, 24 травня 2019 року, тоді як під час виконання ухвал про його привід ОСОБА_7 тікав від працівників поліції та відмовився вийти з домоволодіння. До того ж, провадження щодо останнього зупинялось судом, у зв`язку з оголошенням обвинуваченого у розшук. Окрім цього, обвинувачений фактично свою вину у вчиненні злочину не визнав, а у судовому засіданні вів себе нахабно, нецензурно висловлювався, чим проявляв неповагу до суду. Поряд із наведеними обставинами, на переконання прокурора, суд повною мірою не врахував те, що обвинувачений будучи особою працездатного віку, не працює, не навчається, суспільно-корисною працею не займається, за місцем мешкання характеризується задовільно, вчинив злочин проти громадського порядку вважаючись в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимим, а обставини, що пом`якшують покарання відсутні, що вказує на підвищену суспільну небезпеку останнього.

Заслухавши головуючого суддю, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив залишити без змін рішення суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Дані вимоги закону судом І інстанції дотриманні.

Правильність встановлення фактичних обставин в кримінальному провадженню, доведеність винуватості та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не є предметом перегляду в апеляційній інстанції.
Перевіривши доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд вважає їх безпідставними.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції Особливої частини КК Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом І інстанції при призначенні покарання були враховані ці обставини. Так, судом враховано, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_7 злочин, відповідно до ст. 12 КК України, є невеликої тяжкості, останній в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, що підтверджується довідкою з ГУНП в Дніпропетровській області(а.с.53), не одружений, не працює, згідно довідок з Дніпропетровського обласного наркологічного диспансера та Павлоградської міської лікарні №1 ДОР - ОСОБА_7 з 2011 рік по 2012 рік перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: Невростенія F 480 та на даний час не перебуває у лікарів нарколога чи психіатра(а.с.48-49), відповідно до характеристики за місцем проживання характеризується задовільно(а.с.51). Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання, передбачених статтями 66-67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.
Врахувавши вказані обставини суд І інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 296 КК України у виді арешту. При цьому в апеляційній скарзі прокурором не наведено обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували ОСОБА_7 покарання. Матеріалами кримінального провадження вони також не підтверджуються, що встановлено судом І інстанції. Не можуть бути прийняті судом до уваги посилання прокурора в апеляційній скарзі на ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від явки до суду, внаслідок чого він був підданий приводу та оголошений судом у розшук, як підставу для призначення останньому більш тяжкого покарання, оскільки як вбачається з матеріалів провадження (а.п.97, 139-142) в зазначений прокурором період обвинувачений перебував на лікуванні, в тому числі й на стаціонарному.

Колегія суддів приходить до висновку, що саме визначене судом покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4