Провадження № 1-в/359/401/2019
У Х В А Л А

Іменем України
18 грудня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі без технічної фіксації клопотання начальника установи виконання покарання ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким видом покарання в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 09.02.2016 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за 187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна (окрім житла). Застосовано ст. 72 ч.5 КК України (зарах. з 05.11.2015 р. по 13.11.2015 р.). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2016 року, згідно ст. 72 ч.5 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-V-ІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зараховано в строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 10.02.2016 року по 14.07.2016 року,
в с т а н о в и в:
Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Бориспільській виправній колонії №119.

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання на підставі ст. 82 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 рекомендований висновком комісії державної установи «Бориспільська виправна колонія №119», оскільки довів своє виправлення, став на шлях виправлення та є таким засудженим до якого слід застосувати ст. 82 КК України.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , представник Бориспільської виправної колонії №119 ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_4 , надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі. Клопотання Бориспільської ВК №119 підтримують у повному обсязі та просили суд задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Фіксування судового засідання під час розгляду справи суддею за допомогою технічних засобів, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, не здійснювалася.

Ознайомившись з матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, враховуючи позицію прокурора, представника Бориспільської виправної колонії та засудженого, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Частиною 1 статті 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.02.2016, ОСОБА_4 засуджено за ст. 187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна (окрім житла). Застосовано ст. 72 ч.5 КК України (зараховано попередній строк ув`язнення з 05.11.2015р. по 13.11.2015р.). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2016 року, згідно ст. 72 ч.5 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-V-ІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зараховано в строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 10.02.2016 року по 14.07.2016 року.

Відповідно до ст.12 КК України злочин за який засуджений ОСОБА_4 є особливо тяжким.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 13.11.2015, закінчення строку 06.03.2022. Станом на час розгляду подання засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання. Не відбута частина покарання становить 2 роки 2 місяців 18 днів.

Відповідно до п. 11 ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутий строк покарання, призначеного вироком. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.02.2002 передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 82 КК України, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

З матеріалів особової справи та клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 13.11.2015 року.

Під час знаходження в державній установі «Чернігівський слідчій ізолятор» з 13.11.2015 року зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. Працевлаштований не був.

В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 01.09.2016 року. За час відбування покарання зарекомендував себе позитивно. З січня 2017 року працевлаштований на виробництві установи на дільниці пошиття. сумлінно ставиться до праці. завдання виконує якісно та в строк. До робочого інвентарю ставиться дбайливо, використовує тільки за призначенням.

За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку має 11 заохочень правами начальника установи. Стягнень не має.

За власною ініціативою виконує роботу по благоустрою відділення. Своєю зразковою поведінкою позитивно впливає на виховний процес загальної маси засуджених відділення. У вільний від роботи час приймає активну участь у суспільному житті відділення та в установі в цілому. Постійно підвищує свій освітній рівень шляхом відвідування бібліотеки установи, та лекцій правового, економічного та естетичного змісту. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими тільки позитивної спрямованості. За характером спокійний, врівноважений, доброзичливий та чемний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. вимоги адміністрації, встановлені законодавством виконує. на зауваження реагує коректно та спокійно. Робить для себе належні висновки.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, а саме «Правова просвіта» та «Фізкультура та спорт».

Відповідно до статті 127 кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у роботі самодіяльності організацій у спортивній секції, проявляє розумну соціально-корисну активність в організації її роботи.

Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.

Згідно вироку позову не має.

Вину у скоєні свого злочину визнав повністю, розкаюється. Будує позитивні плани на майбутнє.

Підлягав застосуванню до нього ст. 101 КК України, а саме переведення з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, проте рішенням комісії від 20.09.2018 року, було відмовлено, по заяві засудженого.

Висновком комісії державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» від 15.11.2019, засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано таким, що став на шлях виправлення.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання фактично відбув 2/3 строку призначеного судом покарання за вчинений ним умисний особливо тяжкий злочин. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд вважає за доцільне замінити засудженому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який у виді обмеження волі із врахуванням ст. 61 КК України, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

Враховуючи зазначене, на підставі: ст. ст. 12, 61, 82 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Клопотання установи виконання покарання ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 09.02.2016 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за 187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна (окрім житла). Застосовано ст. 72 ч.5 КК України (зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.11.2015р. по 13.11.2015р.) - замінити не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі на не відбутий термін 2 роки 2 місяці 18 днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 КВК України, направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування призначеного покарання в порядку, визначеному для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1