СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7411/20
пр. № 1-кп/759/1034/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0002041, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 , 24.04.2020 близько 00 год. 00 хв., знаходячись біля під`їзду №6, будинку № 5 по вул. Володимира Покотило в м. Києві, помітив неподалік вказаного будинку наглядно знайомого йому громадянина ОСОБА_5 , який їхав на своєму велосипеді марки «Top Rider», вирішив відкрито викрасти в нього вказаний велосипед. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до громадянина ОСОБА_5 біля вищевказаного будинку, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, відібрав із рук ОСОБА_5 велосипед марки «Top Rider», вартістю 5000 грн. Після цього, ОСОБА_3 , з метою остаточного доведення злочину до кінця, з місця вчинення злочину з викраденим майном втік, поїхавши на велосипеді потерпілого в бік вул. Генерала Потапова у м. Києві, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 24.04.2020 близько 00 год. 10 хв., знаходячись біля під`їзду №6, будинку АДРЕСА_2 , помітив знайомого йому ОСОБА_5 , який їхав на своєму велосипеді. Він підійшов до останнього та відібрав із рук велосипед. Після цього, з місця вчинення злочину зник, поїхавши на велосипеді в бік вул. Генерала Потапова у м. Києві, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна на загальну суму 5000 грн., доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття останнього, що передбачено ст. 66 КК України.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості (ч. 1 ст. 186 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який осудний, працездатний, офіційно не працює, має середню освіту, раніше не судимий, за даними облікової документації не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, пільг та утриманців не має, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у межах санкції цієї частини ст. 186 КК України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді штрафу, у мінімальних межах, передбачених санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для призначення іншого розміру чи виду покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Речові докази по справі:
- велосипед марки «Top Rider» - залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя: ОСОБА_1