Справа № 688/2877/19
Провадження № 1-кп/675/25/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И "20" лютого 2020 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізяслав Хмельницької області матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курганівка Шепетівського району Хмельницької області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, освіта середня, раніше не судимого ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України,-
29.07.2019 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) перебуваючи в будинку, що по АДРЕСА_2 під час словесної суперечки з ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 ), яка виникла на грунті довготривалих особистих неприязних відносин, в присутності ОСОБА_6 (по тексту ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 , діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наніс останній один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки. Надалі, ОСОБА_4 не зупиняючись на досягнутому наніс ОСОБА_5 послідовно ще один удар кулаком правої руки в ділянку лівого уха та один удар кулаком правої руки в лобну ділянку голови ліворуч, після чого в існуючий конфлікт втрутилася ОСОБА_6 , намагаючись припинити неправомірні дії обвинуваченого.
Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани на мочці лівої вушної раковини, синців в лобній ділянці голови ліворуч, на передній поверхні грудної клітки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Разом з тим, 29.07.2019 року вже близько 07 години 40 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в будинку, що по АДРЕСА_2 після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , яка намагалася припинити його протиправну поведінку відносно ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному вище місці, у зазначений день та час, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки, та, не зупиняючись на досягнутому, тримаючи останню лівою рукою за шию завдав ще один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, після чого втрутився у конфлікт ОСОБА_7 , який і припинив неправомірні дії обвинуваченого.
Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани в зовнішньому куті лівого ока, садна на правій боковій поверхні шиї, на передній поверхні грудної клітки в проекції рукоятки грудини, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав частково та пояснив, що викладені в обвинувальному акті обставини не повністю відповідають тим подіям, які мали місце.
Обвинувачений зазначив, що сам конфлікт між ним та потерпілими мав місце ще 22.07.2019 року. Повідомив, що 21.07.2019 року зайшов до ОСОБА_6 для вирішення питання про поділ спільного майна. Вказав, що в чергове зайшов до ОСОБА_6 вже через тиждень, і під час зустрічі з нею, остання вимагала покинути будинок. Зазначив, що вказана вище потерпіла внаслідок суперечки почала наносити йому удари чого не зміг витерпіти та відповів, завдавши рукою тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Зазначив, що не пам`ятає механізм нанесення ударів потерпілим та їх локалізацію, помітив тільки кров на брові ОСОБА_6 .
Незважаючи на часткове визнання вини винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України доводиться наступними дослідженими безпосередньо судом згідно ст. 23 КПК України доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні вказала, що близько 07 години 30 хвилин 29.07.2019 року обвинувачений прийшов до ОСОБА_6 , і під час такої зустрічі виникла суперечка, за якої ОСОБА_4 ображав останню. Щоб припинити суперечку, за покликанням ОСОБА_5 , вона підійшла до них та просила ОСОБА_4 покинути будинок. Разом з тим обвинувачений наніс їй удар своєю правою рукою в ліве вухо, в груди та в лобну ділянку голови. Після вказаних дій перекинувся на ОСОБА_6 , так як вона почала їх розбороняти. Потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що вона почала кричати, щоб почув її дід ОСОБА_7 , вчепилася та відтягувала за футболку ОСОБА_4 , однак він розбив брову матері - ОСОБА_6 , тримав лівою рукою за шию, душив її, а правою наносив удари, в тому числі в груди. Згідно показань потерпілої ОСОБА_5 , вже після того як вона викликала поліцію ОСОБА_4 покинув місце, де була суперечка.
Потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що обвинувачений являвся її співмешканцем, а інша потерпіла ОСОБА_5 є її дочкою. Вказала що близько 07 години 30 хвилин 29.07.2019 року ОСОБА_4 увірвався у її будинок, в коридорі якого виник конфлікт, який в свою чергу почула її дочка, та яка зайшла, вказавши, щоб той покинув будинок. Разом з тим, обвинувачений почав ОСОБА_5 бити в груди та вдарив у вухо та в ділянку голови. ОСОБА_6 зазначила, що почала відволікати обвинуваченого, щоб той припинив наносити тілесні ушкодження дочці, однак він не реагував та перекинувся на неї та наніс удари в груди та в голову, що призвело того, що розбив брову. При цьому, ОСОБА_4 тримав за шию лівою рукою та душив, завдаючи ударів кулаками іншою рукою по голові та в груди до тієї пори поки дочка не викликала поліції та ОСОБА_7 не почав розбороняти.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведено також наступними доказами, які були безпосередньо досліджені судом.
Так, протоколом огляду місця події від 29.07.2019 року доведено, що заподіяння ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, а ОСОБА_6 заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я вчинено в житловому будинку, що по АДРЕСА_2 .
Згідно фото-таблиці до протоколу огляду місця події зафіксовані на місці події обстановка в сукупності з іншими доказами доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину.
У відповідності до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , остання добровільно без будь-якого примусу показала на місці та детально розповіла про обставини скоєння злочину, які не могли бути відомі раніше працівникам поліції. Так, потерпіла продемонструвала на статистові при понятих механізм спричинення для неї та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що відображено у фото-таблицях до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 року, що в цілому відповідає тим показанням, які потерпілі надали вже під час судового розгляду.
Крім того, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , встановлено відсутність розбіжностей з наданими у судовому засіданні показами останньої щодо механізму спричинення для неї та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що відображено у фото-таблицях до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 року.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 року за участю свідка ОСОБА_7 та долучених до нього фото-таблиць, останній повідомив наступне. Так вказав, що 29.07.2019 року близько 07 години 30 хвилин, коли знаходився в себе в будинку, де проживає зі своєю донькою ОСОБА_9 та дружиною ОСОБА_10 , і онучкою ОСОБА_5 , та коли перебував у коридорі будинку та в будинку на той час знаходився співмешканець його доньки ОСОБА_11 , який почав конфліктувати з ОСОБА_5 , ображаючи її нецензурними словами, і в ході конфлікту наніс тілесні ушкодження. Так як повідомив ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження вказаним потерпілим за вже встановлених вище обставин. Такі пояснення свідка не містять суттєвих суперечностей з показаннями потерпілих, наданих в судовому засіданні. Також ОСОБА_7 продемонстрував механізм спричинення для потерпілих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що відображено у фото-таблицях до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 року, що не суперечить даним слідчих експериментів від 29.07.2019 року за участю потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи №315 від 29.07.2019 року, у потерпілої ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у виді рани на мочці лівої вушної раковини, синці в лобній ділянці голови зліва, на передній поверхні грудної клітки, які виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Згідно висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи №316 від 29.07.2019 року, у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у виді рани в зовнішньому куті лівого ока, садна на правій боковій поверхні шиї на всьому протязі, на передній боковій поверхні шиї, на передній поверхні грудної клітки в проекції рукоятки грудини, які виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.
Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочинів, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах.
Сукупність вказаних доказів та їх оцінка переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень та за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Вищеневедені докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце, то обвинувачений підлягає покаранню за їх вчинення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах.
Обставин, що згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, характеризується посередньо, за наявності встановлених та зазначених вище обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позиції потерпілих, даних досудової доповіді від 16.09.2019 року, суд вважає, що має бути призначене покарання у межах санкції інкримінованих злочинів у виді громадських робіт, що забезпечить досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України та буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт, строком 120 (сто двадцять) годин;
- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, строком 150 (сто п`ятдесят) годин.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, строком 150 (сто п`ятдесят) годин.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку невідкладно після його проголошення вручити в установленому порядку обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1