Справа № 463/4604/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/593/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року про повернення скарги,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою в порядку п.1, п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 08.05.2020 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_8 та на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність та постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілою повернуто ОСОБА_6 .

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою направити скаргу в Личаківський районний суд м. Львова для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді дійсним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Слідчий суддя зазначив, що він оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає лише в невирішенні клопотання від 30.09.2019, скаргу він мав подати не пізніше 14.10.2019, в скарзі доводів пропущення указаного строку не наведено. У скарзі ним чітко зазначалось, щодвічі ухвалами суду зобов`язано слідчого вирішитийого клопотання від 30.09.2019, що суддя до уваги не взяв. Процесуальний строк не міг закінчитись 14.10.2019, оскільки дане питання раніше вирішено судом, крім того контроль за виконанням судового рішення є обов`язком суду, а не його. Суддя, врахувавши, що скарга подана до суду після спливу понад 7 місяців з моменту виникнення бездіяльності слідчого ДБР, не знайшов підстав для поновлення строку на подання скарги, а тому дійшов висновку, що його клопотання задоволенню не підлягає. Також слідчий суддя дійшов висновку, що іншу бездіяльність слідчого, яка також оскаржувалась, розглядати не потрібно. Прохальна частина скарги містила вимоги зобов`язати слідчого допитати його у статусі потерпілого та припинити чинити перешкоди в реалізації ним своїх процесуальних прав. У скарзі зазначено, що 08.05.2020 слідчий відмовився під відеофіксацію допитувати його. КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема, і щодо такої процесуальної дії як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. Таким чином, оскільки він, подавши відповідну заяву, вже набув процесуального статусу потерпілого, то невручення попри обов`язок (ч.2 ст.55 КПК України) йому пам`ятки потерпілого (постанова про відмову у визнанні його потерпілим не виносилась) не позбавляє його статусу потерпілого. Він має право бути допитаним та реалізовувати процесуальні права, передбачені ст.56 КПК України, відповідно сваволя слідчого і у цьому питанні є бездіяльністю, яку в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України він вправі оскаржити. Висновок слідчого судді про те, що скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, є передчасним. ОСОБА_8 мешкає у м. Червонограді, юридично необізнана, не володіє та немає ПК, як і принтера/сканера, не могла отримати електронною поштою, роздрукувати і підписати скаргу. Примірник скарги він передав у м. Червоноград приватним авто і такий вона направила до суду поштою, а він свій змушений був подати раніше і окремо, щоб дотримати процесуальний строк оскарження. Його та особу ОСОБА_8 , а також його повноваження слідчий суддя міг перевірити в судовому засіданні. Брати участь у судовому засіданні в статусі потерпілого і одночасно представника іншого потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні нелогічно, тому він обрав для себе статус скаржника (потерпілого) і за таких обставин не вбачав потреби долучати документи, які підтверджують його повноваження як представника потерпілої.

Будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_6 та прокурор у судове засідання апеляційного судуне з`явились.В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить у зв`язку з його зайнятістю проводити розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 оскаржив постановуслідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 08.05.2020 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_8 та бездіяльність слідчого ДБР щодо не розгляду його клопотання, яке зареєстроване в ДБР 30.09.2019. Оскільки ОСОБА_6 не належить до осіб, які згідно з п.5 ч.1 ст. 303 КПК України наділені правом оскаржувати рішення слідчого про відмову ОСОБА_8 у визнанні потерпілою, а зі скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_6 звернувся з пропуском строку, встановленого ч.1 ст. 304 КПК України; доводів, що можуть бути підставою для поновлення цього строку, не навів, і клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на подання скарги задоволенню не підлягає, тому скарга ОСОБА_6 підлягає поверненню на підставі п.1, п.3 ч.2 ст. 304 КПК України.

Між тим у своїй скарзі ОСОБА_6 зазначає також про невручення йому слідчим як потерпілому в силу ч.2 ст. 55 КПК України пам`ятки про процесуальні права та обов`язки й просить зобов`язати слідчого допитати його та ОСОБА_8 як потерпілих, тобто оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Однак у цій частині скарга ОСОБА_9 залишилася поза увагою слідчого судді і не знайшла свого вирішення.

Отже, висновок слідчого судді про необхідність повернення скарги особі, яка її подала, без надання оцінки прийнятності скарги за всіма заявленими у ній вимогами є передчасним і вимогам закону не відповідає.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу слідчого судді від 27 травня 2020 року скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити до місцевого суду для вирішення слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючисьст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_10 задоволити.

Ухвалу слідчого суддіЛичаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року про повернення скарги скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 08.05.2020 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_8 та на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,направити слідчому судді Личаківського районного суду м. Львова для вирішення в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.