Справа № 643/2010/20
Провадження № 1-в/643/112/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020

25 травня 2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові подання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:
У провадження Московського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи вимоги подання, зазначає, що Московський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 08.10.2019 прийняв до виконання копію вироку Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 відносно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із зазначеним вироком суду на громадянина ОСОБА_5 було покладено обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 28.11.2019 ОСОБА_5 прибув до Московського районного відділу з питань пробації, де останньому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також обов`язки, покладені на нього судом та правові наслідки ухилення 9ст.164, ст. 165 КВК України), вчинення нового злочину або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративне стягнення, про що засуджений надав підписку (стор. 27 особової справи № 193/2019). 10.12.2019, 08.01.2020, 14.01.2020, 04.02.2020 засуджений не з`явився на реєстрацію до Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, за що останньому винесено застереження у вигляді письмового попередження. 05.02.2020 засуджений з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, документів, що підтверджують поважність причини неявки для реєстрації не надав, тобто не з`явився у встановлений день реєстрації без поважної причини.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 4 надав суду заяву про слухання справи без його участі, зазначивши, що просить відмовити у задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що органом пробації не доведено злісної систематичності з боку ОСОБА_5 щодо ухилення від відбування покарання.

Представник Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не сповістив, клопотань або заяв не надавав.

ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не сповістив, клопотань або заяв не надавав.

Суд, перевіривши матеріали особової справи № 193/2019, вивчивши подання та беручи до уваги позицію прокурора, приходить до висновку про відмову в задоволенні подання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік та покладено на засудженого обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.с.2).

Згідно розпорядження зазначений вирок набрав законної сили 23.09.2019 (а.с.1).

Як вбачається із постанови від 18.11.2019, з якою ОСОБА_5 ознайомлений особисто, останнього зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та визначено день явки 1-й, 2-й вівторок кожного місяця (а.с.29).
Частиною 3 ст. 164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

ОСОБА_5 18.11.2019 надав підписку, у якій зазначено, що йому роз`яснені покладені на нього судом обов`язки та причини їх невиконання (а.с.26).

З листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_5 10.12.2019, 08.01.2020, 14.01.2020, 04.02.2020 не з`явився на реєстрацію (а.с.30).
При цьому, матеріали вищевказаної особової справи містять пояснення ОСОБА_5 , надані ним 21.01.2020, відповідно до яких він не зміг з`явитися на реєстрацію з причин поганого самопочуття (а.с.55).
Як встановлено ч. 1 п. 8 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, згідно з ч. 2 ст.78КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом МЮУ від 29.01.2019 №272/5, який набрав чинності 29.01.2019,передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Пропробацію",а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, згідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 дійсно не прибув до органу пробації 10.12.2019, 08.01.2020, 14.01.2020, однак з`явися 21.01.2020 та надав письмові пояснення з приводу своєї неявки.

21.01.2020 ОСОБА_5 винесено застереження у вигляді письмового попередження (а.с.56).

04.02.2020 ОСОБА_5 знову не з`явився до органу пробації, однак вже наступного дня, тобто 05.02.2020, з`явився та надав письмові пояснення з приводу його неявки, із зазначенням причини неявки висока температура тіла (а.с.58).

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд зазначає, що наведений у клопотанні органу пробації факт неявки засудженого ОСОБА_5 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Окрім того, подання представника державного органу має бути обґрунтованим, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.
Однак, з боку начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 не надано суду доказів злісної систематичності з боку ОСОБА_5 щодо ухилення від відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення.

Правопорушень, які б тягнули за собою адміністративні стягнення і свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, засуджений ОСОБА_5 в період дії іспитового строку не допускав.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст.166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання відмовити.

Матеріали особової справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути начальнику Московського районного сектору відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1