Справа № 307/3433/19
Провадження № 1-кс/307/250/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

05 березня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання слідчої СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , одруженої, працює на посаді кадастрового реєстратора відділу у Тячівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, судимості не має, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в :

слідча СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 11 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_4 , працюючи, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 15.12.216 року за №352-к на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, являючись згідно ст. 6 Закону України "Про державну службу" державним службовцем 9 рангу, посада якої віднесена до категорії "В", яка відповідно до ст.8 даного Закону зобов`язана: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; стала на шлях вчинення умисних злочинів у сфері службової діяльності, які в розумінні ст.45 КК України віднесені до корупційних, діючи за попередньою змовою з начальником Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області ОСОБА_7 та директором ДП "Брустурянське ЛМГ" ОСОБА_8 , вчинила кримінальні правопорушення при наступних обставинах. 24 квітня 2019 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 , зловживаючи службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, умисно, за попередньою змовою з держаним кадастровим реєстратором відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області ОСОБА_4 та директором ДП "Брустурянське ЛМГ" ОСОБА_8 , видала 4 накази №№ 891-сг, 892-сг, 893-сг та 894-сг про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за межами населеного пункту, до яких внесла завідомо неправдиві відомості про те, що вказані земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення, хоча достовірно знала, що вказані земельні ділянки згідно індексних кадастрових карт, які є в наявності в Головному управлінні Держгеокадастру в Закарпатській області та відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, відносяться до земель лісового фонду та перебувають у постійному користуванні ДП "Брустурянське ЛМГ", а саме в кварталах 11 та 15 Плайського лісництва. В подальшому, ФОП ОСОБА_13 на підставі вказаних наказів на замовлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виготовив проекти землеустрою на вказані земельні ділянки та подав їх на реєстрацію державному кадастровому реєстратору відділу у Тячівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області ОСОБА_4 . В свою чергу, ОСОБА_4 , яка відповідно до ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" та п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви повинна перевірити відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснити державну реєстрацію земельної ділянки або надати заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації, отримавши вказані проекти землеустрою, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та директором ДП "Брустурянське ЛМГ" ОСОБА_8 , 21.06.2019 року, перебуваючи за місцем роботи в службовому кабінеті відділу у Тячівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області м. Тячів вул. Армійська, 2, відкрила поземельні книги в Державному земельному кадастрі в електронному та письмовому варіанті, внесла до них завідомо неправдиві відомості щодо вказаних земельних ділянок про те, що цільове призначення даних земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства, зареєструвала їх, скріпивши вказану інформацію особистим підписом та особистим цифровим підписом, хоча достовірно знала, що вказані земельні ділянки згідно індексних кадастрових карт, які є в наявності у відділі у Тячівському районі Головного управлінні Держгеокадастру в Закарпатській області та відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, відносяться до земель лісового фонду та перебувають у постійному користуванні ДП "Брустурянське ЛМГ", а саме в кварталах 11 та 15 Плайського лісництва, після чого системою Державного земельного кадастру зазначеним земельним ділянка було присвоєно кадастрові номери, а саме: ОСОБА_12 земельну ділянку площею 1.1 га, за кадастровим номером :09:001:0029; ОСОБА_9 земельну ділянку площею 1.3 га, за кадастровим номером - :09:001:0031; ОСОБА_10 земельну ділянку площею 1.7686 га, за кадастровим номером - :09:001:0030; ОСОБА_11 земельну ділянку площею 1.81 га, за кадастровим номером - :09:001:0032. Після цього, ОСОБА_7 , зловживаючи наданою їй владою, діючи в інтересах третіх осіб, а саме, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою отримання неправомірної вигоди як для самої себе так і для третіх осіб, грубо порушуючи вимоги ст.92 Земельного кодексу України, згідно із якими право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинено лише з вичерпних підстав, визначених статтею 141 даного Кодексу, тобто за умови добровільної відмови від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках визначених цим Кодексом, припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, не маючи дозволу ДП "Брустурянське ЛМГ", 03.07.2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, видала завідомо протиправні накази Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 1350-сг, № 1351-сг, 1382-сг та 05.07.2019 року № 1387-сг, якими затвердила проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і передала у власність ОСОБА_12 земельну ділянку за кадастровим номером :09:001:0029, площею 1.1 га, ринковою вартістю 43 032 грн, розташовану на території Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_9 земельну ділянку за кадастровим номером :09:001:0031, площею 1.3 га, ринковою вартістю 50 856 грн, розташовану на території Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_11 земельну ділянку за кадастровим номером :09:001:0032, площею 1.81 га, ринковою вартістю 70 807 грн, розташовану на території Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_10 земельну ділянку за кадастровим номером :09:001:0030, площею 1.7686 га ринковою вартістю 69 188 грн, розташовану на території Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства, до яких внесла завідомо неправдиві відомості про те, що вказані земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення, хоча достовірно знала, що вказані земельні ділянки згідно індексних кадастрових карт, які є в наявності в Головному управлінні Держгеокадастру в Закарпатській області та відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, відносяться до земель лісового фонду та перебувають у постійному користуванні ДП "Брустурянське ЛМГ", а саме в кварталах 11 та 15 Плайського лісництва.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, зловживаючи владою, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 92, 116, 141 Земельного кодексу України, діючи за попередньою змовою з начальником Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області ОСОБА_7 та директором ДП "Брустурянське ЛМГ" ОСОБА_8 , з метою отримання неправомірної вимоги як для себе так і для ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що земельні ділянки з кадастровими номерами :09:001:0030, :09:001:0031, :09:001:0032, :09:001:0029 перебувають у користування ДП "Брустурянське ЛМГ" відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, без відома та згоди даного підприємства, незаконно позбавила вказане державне підприємство права постійного користування земельними ділянками, площею 5,9786 га, розташованих на території Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (за межами населеного пункту), ринковою вартістю 233 883 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальні правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 364 КК України, тобто зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам державним інтересам та ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто є підстави вважати, що вона вчинила злочини невеликої та середньої тяжкості, за один з яких передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років. Окрім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з цим вбачається необхідність у застосуванні щодо неї запобіжного заходу у вигляді застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину. Просив клопотання задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні просили в задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 підозрюється (підозра пред`явлена 12 лютого 2020 року) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, за один з яких передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного.

З матеріалів справи вбачається, що підозрювана ОСОБА_4 раніше не судима, працює та позитивно характеризується.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Що стосується загрози впливу на свідків, то зазначений ризик мав значимість на початковій стадії розслідування справи, проте в подальшому в ході допиту свідків по справі, із записом їх свідчень, завершенням усіх необхідних передбачених процесуальних дій по збиранню і закріпленню доказів, дана підстава втратила свою значимість і вагомість для утримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії, Mamedova v. Russia" скарга № 7064/05 від 1 червня 2006 року п. 79).

Наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо неї запобіжного заходу у вигляді застави, є припущенням органу досудового слідства, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані.

Посилання прокурора та слідчого на те, що одним з ризиків є те, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не заслуговують на увагу, оскільки ними не зазначено, яким саме чином підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, один лише характер діянь, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , не може вважатися достатньою підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді застави, та те, що прокурор в судовому засіданні довів лише обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На переконання суду, достатнім та ефективним для усунення виявлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні є застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання одночасно з покладенням на підозрювану ОСОБА_4 наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що особисте зобов`язання є достатнім запобіжним заходом відносно підозрюваної ОСОБА_4 ..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , строком до 12 квітня 2020 року, наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваною ОСОБА_4 особистого зобов`язання покласти на Тячівський ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваній ОСОБА_4 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя ОСОБА_1