УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника СІЗО ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду м. Херсона клопотання захисника ОСОБА_5 про дострокове звільнення або заміну покарання на більш м`яке засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -
встановив:
До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 про дострокове звільнення засудженого до довічного позбавлення волі або заміну йому покарання на більш м`яке.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 зазначив, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Петухов проти України № 2», довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання, та перспектив можливого звільнення суперечить ст. 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На час розгляду справи, засуджений ОСОБА_7 відбув більше 22 років позбавлення волі, тому покарання у виді довічного позбавлення волі підлягає пом`якшенню, шляхом дострокового звільнення або заміни на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

У судовому засіданні засуджений та захисник клопотання підтримали, просили задовольнити, з підстав, викладених в ньому.
Прокурор та представник установи виконання покарань, проти задоволення клопотання заперечували, зазначили, що законодавством не передбачена можливість дострокового звільнення або заміни судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. Механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі можливий шляхом помилування.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників розгляду справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_6 засуджений на підставі вироку Харківського обласного суду від 25.04.2000 р. за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 222, ст. 69, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 144, ст. 190-1, п.п. «а,з,і» ст. 93, ч.2 ст. 17 п.п. «а,г,з,і» с.93, ст. 42 КК України ( 1960 р.) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
Ухвалою Верховного суду України від 06.03.2001 р. вказаний вирок змінено, в частині засудження за ч.3 с. 144 КК України скасовано, в іншій залишено без змін.
Постановою Харківського районного суду від 31.07.2008 р., відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального Кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15.04.2008 р. скорочено строк покарання за ч.2 ст. 17 п.п. «а,г,з,і» с.93 КК України до 10 років позбавлення волі, в іншій залишено без змін.
Початок строку відбування покарання: 27.12.1996 року.
Чинним кримінальним законом, зокрема ст.ст. 74, 81,82 КК України передбачено звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання.

Однак, застосування вказаних норм можливе лише для засуджених до позбавлення волі на певний строк.
В той же час, відповідно до ч.1 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини в Україні», суди мають застосовувати практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Встановлено, що неможливість скорочення довічного позбавлення волі є порушенням ст. 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно п. 181 вказаного рішення пожиттєво ув`язнені повинні мати можливість на реабілітацію. Перегляд необхідний для того, щоб строк довічного позбавлення волі можливо було скоротити.
Однак, у вказаному пункті також вказано, що при перегляді оцінюється шлях особи, засудженої до довічного позбавлення волі, до реабілітації.
Так, при перегляді строку утримання, необхідно враховувати ставлення засудженого до режиму утримання, суспільно-корисної праці, професійного навчання, виконання ним обов`язків, покладених адміністрацією установи, участь у виховних заходах, тобто оцінити поведінку особи за весь період, відбутого покарання та визначити ступінь виправлення засудженого.
З наявних матеріалів справи, в тому числі наданої характеристики на ОСОБА_6 вбачається, що засуджений характеризується посередньо, за час відбування покарання у попередніх місцях позбавлення волі до дисциплінарної відповідальності притягувався 18 разів, за що був покараний правами начальника установи та правами начальника відділення СПС. В установі покарання, до якої прибув 10.04.2016 р. до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення також відсутні. Не працевлаштований, до виконання вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, соціальні зв`язки не підтримує.
Враховуючи що, ОСОБА_6 за відбутий період покарання на шлях виправлення не став, має 18 дисциплінарних стягнень, які хоч і погашені у встановленому законом порядку, однак характеризують особу засудженого, суд приходить до висновку, що наданий час, застосування щодо засудженого ОСОБА_6 більш м`якого покарання чи його дострокового звільнення є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.82 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про дострокове звільнення або заміну покарання на більш м`яке засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 18.12.2019 о 11 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_1