Справа №127/1510/20
Провадження №1-кс/127/769/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мончинці Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 22.01.2020 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001455 від 01.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, займаючи відповідно до наказу начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» № 94 о/с-18 від 12.11.2018 посаду молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)», діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересам служби, діючи в інтересах засудженого ОСОБА_6 , в період часу з 29.06.2019 по 30.06.2019 незаконно зберігав та перевіз з метою збуту, а також збув наркотичний засіб, обіг якого заборонено, у місце позбавлення волі на охороняєму територію Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)», що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, під час чого був затриманий, чим вчинив злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, відповідно до п. п. 6, 10, 11 ст. 18 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу» посадові особи органів та установ виконання покарань зобов`язані забезпечувати правопорядок, дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку, попереджувати вчинення злочинів та дисціплінарних проступків в установах виконання покарань, забезпечувати охорону, ізоляцію та нагляд за засудженими.

Відповідно до «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністрества юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 ОСОБА_4 , який ніс службу на посаді молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)», мав владні повноваження відносно засуджених, які зобов`язані виконувати законні розпорядження персоналу виправної колонії.

Ознайомлений з нормативними актами та відомчими документами, що регулюють службові повноваження молодшого інспектора відділу режиму і охорони, як посадової особи правоохоронного органу, ОСОБА_4 , маючи за мету незаконне збагачення, з корисливих мотивів, вирішив використати своє службове становище всупереч інтересам служби.

Так, 29.06.2019 у невстановлений слідством час ОСОБА_4 в телефонній розмові із засудженим ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)», домовився з останнім про те, що він за винагороду в розмірі 1000 (тисячі) гривень, принесе та 30.09.2019 передасть засудженому наркотичні засоби та психотропні речовини.

В подальшому, виконуючи домовленість із засудженим ОСОБА_8 на передачу йому в місце позбавлення волі наркотичних засобів, 29.06.2019 придбав на території м. Вінниці у невстановленої слідством особи медичний шприц об`ємом 20 мл., наповнений речовиною бурого кольору, який перевіз до місця свого проживання та продовжував незаконно зберігати до 30.06.2019.

У подальшому, 30.06.2019, близько 07.00, ОСОБА_4 забрав із домоволодіння, де він мешкає, зазначений наркотичний засіб та незаконно, з метою збуту засудженому ОСОБА_9 , перевіз їх до місця несення своєї служби Державну установу «Вінницька виправна колонія (№86)».

Після цього, 30.06.2019, близько 8.30, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що при ньому знаходяться наркотичний засіб, обіг якого заборонено, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби в інтересах засудженого пройшов через контрольно-пропускний пункт Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)», та проніс із собою вказаний наркотичний засіб з метою його подальшого збуту.

На охороняємій території Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)», до ОСОБА_4 підійшли оперуповноважені оперативного відділу установи, які запросили його для проведення особистого догляду на предмет виявлення заборонених предметів, під час проведення якого останній повідомив про наявність у нього заборонених речовини та предметів, а саме: медичний шприц з наркотичним засобом, які він мав передати засудженому ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта № 818 від 23.08.2019 виявлений та вилучений медичний шприц ємкістю 20 мл., заповнений на 18,8 мл. речовиною бурого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,1110 г.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою незаконної передачі у місця позбавлення волі та незаконна передача у місця позбавлення волі наркотичного засобу.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом огляду місця події від 30.06.2019;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.07.2019;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.07.2019;

висновком експертизи № 818 від 23.08.2019;

іншими доказами у їх сукупності.

ОСОБА_4 20.01.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Таким чином, стороною обвинувачення надано докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001455, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 01.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001455 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, зареєстрований, має на утриманні бабусю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує стороннього догляду, що свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, вину визнає, зі слідством співпрацює та з`являється на усі виклики слідчого, раніше не судимий.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 20 березня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати: на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 20.03.2020.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя