Справа № 442/1455/19
Провадження № 1-кп/442/49/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000225 від 08.02.2019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого,не працюючого, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, з встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового стороку 1(один) рік 6 (шість) місяців,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 06.02.2018 о 16 год. 35 хв., ОСОБА_3 , маючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що за адресою м. Дрогобич, вул. Л. Українки, шляхом вільного доступу, таємно викрав 1 шт. бальзаму після гоління для чутливої шкіри ємкістю 100 мл , вартістю 85 грн., 33 коп; 1 пачку кави меленої «Монарх-Якобз» вагою 450 грам, вартістю 121 грн.41 коп.; три плитки шоколаду- полуниця марки «Мілка» вагою кожна по 90 грам, вартість за одиницю 22 грн. 83 коп., на загальну суму 68 грн. 49 коп., чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» майнову шкоду на суму 275 грн. 23 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 06.02.2018 о 16 год. 35 хв., перебуваючи приміщенні магазину «Рукавичка», шляхом вільного доступу, таємно викрав 1 шт. бальзаму після гоління,1 пачку кави меленої «Монарх-Якобз» три плитки шоколаду- полуниця марки «Мілка», чим заподіяв майнову шкоду на суму 275 гривень 23. Як це сталося пояснити не може, можливо, думав, що за товар розрахувався. Усвідомлює, що вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку. У вчиненому щиросердечно розкаюється, шкоду відшкодував в повному обсязі, обіцяє в майбутньому більше кримінальних правопорушень не вчиняти, просить суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 подав заяву, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. З приводу виду та розміру покарання покладаються на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та в наркологічному диспансері не знаходиться, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, на думку суду, є повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 67 КК України та розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставиин, що помякшують та обтяжують покарання. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Поряд з цим, при призначенні покарання суд враховує, що умисні злочини, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив у період іспитового строку. Дана обставина враховується судом як обставина, яка характеризує особу обвинуваченого та свідчить про те, що він не став на шлях виправлення та, будучи звільненим від відбування покарання, не зробив належних висновків щодо своєї поведінки та продовжив злочинні дії.
Судом не береться до уваги клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про застосування до його підзахисного ст.75 КК України, оскільки, відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10 2003 « Про практику призначення судами покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
А тому, враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК України.
З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винного як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільного позову в справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 серпня 2017 року і остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_3 3 (три) роки і 1 (один) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання після звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1