ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6295/19
Провадження № 1-кп/210/813/19
У Х В А Л А
іменем України
"26" грудня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 16.06.2019 року, суд

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши пояснення сторін щодо доцільності продовження строків тримання під вартою, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Суд, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою враховує, що ОСОБА_4 висувається обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений неодноразово судимий, не працює, а отже і немає офіційного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків, та обґрунтовані ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на свідків, потерпілих.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.

Відтак, суд вважає за необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 117, 179, 194, 284, 291, 314-316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 22.02.2020 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3».

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі.

Суддя: ОСОБА_1