Справа №518/944/19
Провадження по справі №1-в/498/14/20
УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2020 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «Ширяївський виправний центр №111» - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Велика Михайлівка клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ялта АР Крим, громадянина України, з середньо-освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце відбування покарання ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)», засудженого 31 серпня 2012 року Ялтинським міським судом АР Крим за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України до покарання у виді 9 (дев`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2018 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 3(три) місяці 11 (одинадцять) днів на більш м`яке покаранням у виді обмеження волі (початок строку: 26.04.2012 року, кінець строку: 16.07.2020 року)

про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2020 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, для розгляду по суті іншим складом суду, після скасування ухвали Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26.09.2019 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги засуджений ОСОБА_5 вказує, що вироком Ялтинськкого міського суду АР Крим від 05.10.2006 року він був засуджений до 8 років позбавлення волі. 04.11.2011 року постановою Залізничного районного суду м. Сімферополь умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 2 роки 7 місяців 8 днів. Протягом невідбутої частини покарання, а саме 30.01.2012 року, він вчинив новий злочин. Вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 31.08.2012 року, його було засуджено за ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України, із застосуванням ст..ст. 70,71 КК України до 9 років 2 місяців позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому майна. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2018 року замінено невідбуту частину покарання 2 роки 3 місяці 11 днів на більш м`яке у вигляді обмеження волі. На період відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується добре, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомлює, глибоко кається, має дисциплінарні стягнення, які погашені за плином часу та знятті у встановленому законом порядку. На заходи виховного характеру реагує правильно, режим відбування покарання не порушує, має заходи заохочення, постійно проявляє активний інтерес до суспільно-корисної праці, сумлінно ставиться до її виконання, належним чином виконує всі вказівки начальницького складу. Регулярно задіяний при виконанні робіт при Державній установі «Ширяївський виправний центр (№111)». Просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання враховуючи вищенаведене, а також те, що він фактично відбув покарання більш трьох чвертей його строку.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник клопотання підтримали з наведених у ньому підстав. Крім того зазначили, що в даний час, він потребує більше двох операцій за станом здоров`я, які згідно довідок необхідно зробити найблищим часом, а на території ДУ«ШВЦ № 111» не має навіть медичного пункту надання допомоги. Крім того, додали, що мати ОСОБА_5 є особою пенсійного віку, тому потребує його підтримки. Стосовно непогашених стягнень (нетактовна поведінка, порушення розпорядку дня) та негативної характеристики наголошували на тому, що вони пов`язані з психологічним станом засудженого, який постійно відчуває фізичні болі, так і упередженим ставленням до нього керівництва установи.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення умисних злочинів, натомість знову вчинив умисні злочини, тобто не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не доводить свого виправлення.
Представник ДУ «ШВЦ № 111» в судовому засіданні підримав надану установою характеристику на засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на викладене в ній, при вирішенні клопотання засудженого покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення засудженого, думку захисника, прокурора, представника установи виконання покарань дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 31 серпня 2012 року Ялтинським міським судом АР Крим за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України до покарання у виді 9 (дев`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2018 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 3(три) місяці 11 (одинадцять) днів на більш м`яке покаранням у виді обмеження волі. Початок строку покарання - 26.04.2012 року, кінець строку - 16.07.2020 року.

Зі змісту ст.ст. 50, 65 КК України, вбачається, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.1-2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Судом досліджена у судовому засіданні особова справа засудженого, так і характеристика надана адміністрацією установи, яка затверджена 20.02.2020 року в.о. начальника державної установи " Ширяївський виправний центр ( № 111) - ОСОБА_7 , на засудженого ОСОБА_5 , з якої вбачається, що останній відбуває покарання з 26.04.2012 року та зарекомендував себе наступним чином: перебуваючи під вартою в ССІ АР Крим з 04.05.2012 року по 20.12.2012 року та з 30.01.2013 року по 26 06. 2013 року - не працював, мав 3 стягнення, заохочень не мав; відбуваючи покарання в ВК № 60 з 21.12.2012 року по 30.01.2013 року та з 27.06.2013 року по 20.10.2013 року - стягнень та заохочень не мав; перебуваючи під вартою в СІ м. Київ з 20.10.2013 року по 27.08.2014 року - не працював, мав 1 стягнення, заохочень не мав; відбуваючи покарання в ВК № 39 з 27.08.2014 року по 05.08.2016 року - мав 2 стягнення та 2 заохочення;відбуваючи покарання в ВК №90 з 05.08.2016 року по 18.05.2018 року - мав 2 стягнення та 5 заохочень. До державної установи «Ширяївський виправної центр (№ 111)» прибув 18.05.2018 року. Після розподілу з відділення карантину діагностики та розподілу був працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті КФ ТОВ «Водограй». В зв`язку з неодноразовими конфліктами з засудженими та співробітниками установи був знятий з даного об`єкту. В подальшому був працевлаштований на підприємство установи різноробочим, але згодом був знятий з даного об`єкту у зв`язку з неодноразовим залишенням робочого місця. За час відбування покарання в установі характеризується виключно з негативної сторони, порушує умови відбування покарання, за що має 12 дванадцять стягнень від керівництва установи, 6 з яких не погашені. Не приймає участь у суспільно-корисній праці та житті відділення. За характером конфліктний, схильний до провокаційних дій, збудливий, неврівноважений, хитрий, не здатний мотивувати свої вчинки. На заходи виховного впливу реагує не завжди вірно. Підтримує дружні стосунки із засудженими негативної соціальної спрямованості. Намагається нав`язувати іншим засудженим підтримання кримінальних традицій. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться негативно, не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі, підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки. У відношенні до представників адміністрації установи не завжди ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги тільки під контролем. На даний час в особистості засудженого залишається високий рівень суспільної небезпеки. Вперто не бажає ставати на шлях виправлення, систематично допускає порушення вимог режиму відбування покарання, всіляко ухиляється від відповідальності за допущені ним правопорушення, негативно впливає на виховний процес інших засуджених. Спроб до втечі та схильності до суїцидальної поведінки з боку засудженого неодноразово були за даним фактом Ширяївським ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області порушено кримінальне провадження ЄРДР від 29.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 ч 1 КК України. Крім того, 06.05.2019 року комісією державної установи «Ширяївський виправної центр (№ 111)» було відмовлено в умовно достроковому звільнені ОСОБА_5 на підставі ст.81 КК України, як особі, що не бажає ставати на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1,3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі та те, що до нього вже застосовувався інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, проте це позитивно не вплинуло на засудженого та не спонукало останнього стати на шлях виправлення.

Виходячи з положень ст. 81 КК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, щодо праці, додержання ним вимог режиму, дані про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, наявність неодноразового притягнення до дисциплінарної відповідальності, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання не довів, що його поведінка є стабільно позитивною та активною, а отже і не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно консультаційного висновку від 26.12.2019 року лікаря ортопеда-травматолога ОСОБА_8 КНП «МКЛ №11» ОМР в м.Одеса, ОСОБА_5 має наступний діагноз: пошкодження медіального меніска правого колінного суглоба. Кіста Бейкера. Остеохондроз шийного та грудного відділу хребта з вираженим полірадікулярним больовим синдромом. Кила диску С6-С7. Дископатія міного та грудного відділів хребта з лівобічною радікулопатією. Пошкодження ключично-акроміальної зв`язки лівого плечового суглобу.
Суд зауважує, що частина друга статті 81 КК України не містить виключень і застережень щодо стану здоров`я, а тому наведені засудженим обставини - наявність захворювань, не можуть бути розцінені як такі, що передбачають можливість умовно-дострокового звільнення за відсутності доведеного сумлінною поведінкою і ставленням до праці виправлення.

При цьому, суд роз`яснює, що, якщо засуджений ОСОБА_5 дійсно згідно з лікарськими рекомендаціями потребує стаціонарного лікування в умовах лікарняного закладу, останнього на підставі його заяви, згідно постанови про направлення засудженого на лікування до лікарняного закладу державної установи «Ширяївський виправної центр (№ 111)» може бути направлено для проходження курсу лікування, відповідно до додатка 31 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (п.3 розділ ХХІІ), затверджених наказом Міністерства Юстиції 28.08.2018 року № 2823/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 року за № 1010/32462.
Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а тому до засудженого ОСОБА_5 не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області.
Повний текст ухвали складено 05.03.2020 року.
Суддя ОСОБА_1