Комінтернівський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
28 грудня 2019 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Старший слідчий СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку 21.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: 2 банери розмірами 1,5х3 метри з написами наступного змісту «Золотий кубок», 1 рекламний банер розміром 1х1,5 метри, на яких міститься напис наступного змісту «Грай тут!».
До чергової частини Слобідського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт ДОП СП ПП Слобідського ВП ГКНП в Харківській області про те, що 20.12.2019 року здійснювався вихід за адресою: м. Харків пр. Героїв Сталінграда 15, де виявлено гральний заклад «Національна лотерея «Золотий кубок». На момент виходу за вказаною адресою, гральний заклад був зачинений.
21.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, під час проведення якого виявлено та в подальшому вилучено 2 рекламні банери розмірами 1,5х3 метри з написами наступного змісту «Золотий кубок», 1 рекламний банер розміром 1х1,5 метри, на яких міститься напис наступного змісту «Грай тут!». Також на вказаному приміщенні малась вивіска «Національна лотерея».
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою підтвердження або спростування факту здійснення грального бізнесу після 20.12.2019.
Слідчий надав письмову заяву в якій просив розглядати клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов до наступного.
За п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Стаття 30 Конституції України, зміст якої відтворено й у статті 13 КПК, передбачає, що кожному гарантується недоторканність житла.
Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Порядок проникнення у невідкладних випадках, до якого відсилає частина третя статті 30 Конституції, передбачено, зокрема, положеннями статей 233, 234 та 237 КПК.
Огляд місця події може відбуватися в порядку, який не тільки не потребує попереднього судового рішення, а й звернення до суду постфактум. Однак, таке тлумачення очевидно суперечитиме статті 30 Конституції та статті 13 КПК, які, навіть дозволяючи невідкладне проникнення у певних випадках, не звільняють від послідуючого судового контролю для перевірки виправданості проникнення без попереднього судового рішення.
Крім того, огляд місця є елементом розслідування у більшості випадків, коли в правоохоронного органу з`являється інформація про вчинений злочин. І якщо пристати на позицію, висловлену стороною обвинувачення, це означало б, що потреба в розслідуванні завжди виправдовує проникнення до житла чи іншого володіння особи без будь-якого судового контролю. Однак стаття 30 Конституції спрямована на запобігання ситуації, коли будь-яка правомірна мета діяльності держави може виправдати втручання в право особи на житло. Виходячи з мети цього конституційного положення, жодне законодавство не може тлумачитися таким чином, щоб взагалі звільнити державний орган від судового контролю за правомірністю проникнення до житла чи іншого володіння особи.
Якщо подія, з приводу якої проводиться огляд, відбулась у житлі чи іншому володінні особи, на проведення такого огляду місця події поширюються вимоги, передбачені статтею 30 Конституції та відповідними положеннями статей 13, 233, 234 та 237 КПК.
Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі № 159/451/16-к.
Як вбачається з матеріалів клопотання протокол огляду місця події складений 21.12.2019 року. Огляд розпочатий о 19-50 годині та закінчений о 20-30 годині. Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду 21.12.2019 року задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою: м. Харків пр. Г. Сталінграда 15, лише виключно у приміщенні з назвою «Національна лотерея «Золотий кубок», «грайте тут мережа національного оператора».
Згідно відомостей у електронній системі документообігу суду «Д-3» ухвала про проведення обшуку внесена до системи 21.12.2019 року о 15-28 годині, після чого було видана слідчому, однак всупереч існування ухвали суду про проведення обшуку, слідчим було проведено огляд місця події. Також в своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку, однак до клопотання додає протокол огляду, відповідно до якого було вилучено зазначене майно.
Враховуючи, вищевикладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 233, 234, 277 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1