Справа № 461/8437/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше судимого, останній раз вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.04.2019 року за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, засудженого до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 12.08.2019 року близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи в сквері неподалік Львівського державного цирку, по вул. Городоцька, 83 у м. Львові діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою в групі осіб, з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, який таємно викрав у потерпілого ОСОБА_6 гаманець з написом «Mersedes-Benz» вартістю 300 гривень, в якому знаходилось 750 гривень, однак, його дії були викриті потерпілим, який затримав особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, в той час як ОСОБА_4 з метою утримання викраденого майна та забезпечення їх втечі з місця події, схопив ОСОБА_5 за шию та відтягнув від особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, повалив на землю, після чого обоє почали наносити потерпілому удари ногами по тулубу та зірвали з шиї ОСОБА_5 ланцюжок з медичного золота вартістю 800 гривень та викрали мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А І6Gb», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 та ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 3 000 гривень, із СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 вартістю 20 гривень та «Лайфселл» НОМЕР_4 вартістю 20 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4 890 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 04.10.2019 року, близько 23 години 34 хвилин, перебуваючи біля будинку №17 по вул. Січових Стрільців, у м. Львові, маючи умисел на повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито заволодів мобільним телефонами марки «Моtогоlа J4», ІМЕI: НОМЕР_5 вартістю 2 000 гривень, із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було та чохлом до вказаного телефону вартістю 400 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2 430 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Зазначив, що в обвинувальних актах вірно відображені його дії, які полягали в тому, що він, перебуваючи в сквері неподалік Львівського державного цирку, по вул. Городоцька, 83 у м. Львові діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, викрав у потерпілого ОСОБА_6 майно із застосуванням до потерпілого насильства. Також, вказав, що 04.10.2019 року, близько 23 години 34 хвилин, перебуваючи біля будинку №17 по вул. Січових Стрільців, у м. Львові відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_7 . Пояснив, що події відбувалися у період часу, у спосіб, які зазначені в обвинувальних актах. Вказав, що мотиви і мета вчинення злочинів, також предмети, якими він відкрито заволодів та їх вартість, відповідають дійсності. У вчиненому розкаюється.

Судом під час судового розгляду створені всі необхідні умови для реалізації сторонами процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що зокрема підтверджується тим, що в жодного з учасників процесу (сторони кримінального провадження) зауважень з цього приводу не виникло.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що дзвонив до дівчини. В цей момент лишив гаманець на лавці. Якась жінка сказала, що гаманець викрали. Він побіг за особою, яка викрала гаманець, наздогнав його та повалив на землю. У цей момент ОСОБА_4 підбіг і почав його душити та наносити йому удари ногами. Під час бійки йому стало погано і його відштовхнули обвинувачений та інша особа, після чого вони втекли з місця події.

Показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що є інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області. Під час виконання службових обов`язків, він у складі патруля, після отримання орієнтування, затримав ОСОБА_4 . Також, вказав, що у підозрюваного було виявлено мобільний телефон, який останній, згідно його слів, придбав у ломбарді.

Копією товарного чека №А-00014117 від 26.11.2018 року, згідно якого вартість мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi 6А І6Gb» та захисної плівки до нього становить 3 218 гривень.

Протоколом огляду місця події від 13.08.2019 року та відеозаписом долученим до нього, згідно якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi» моделі «Redmi 6», який йому не належить.

Протоколом огляду предмета від 13.08.2019 року, з якого вбачається, що було оглянуто вилучений у ОСОБА_4 під час огляду місця події мобільний телефон потерпілого.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.08.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 12.08.2019 року, перебуваючи у сквері поблизу Львівського державного цирку, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 83, взяла його ззаду за шию та повалила на землю.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2019 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 , де останній показав, що, перебуваючи у сквері парку біля Львівського державного цирку залишив свій гаманець на лавці і в цей час його викрав невідомий. Він побіг за цією особою, наздогнав її. В той момент ззаду до нього підійшов ОСОБА_4 та почав наносити йому удари по тілу.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, перевірені та досліджені в судовому засіданні докази, зокрема показання обвинуваченого, потерпілого, свідка та письмові докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими в процесі доказування, оскільки такі знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з пред`явленим обвинуваченням, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення злочинів та винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За оцінкою показів обвинуваченого, потерпілого, свідка та письмових доказів в цілому, суд встановлює, що такі доводять причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину.

Так, під час оцінки того, чи було провадження в цілому справедливим, суд враховує якість наданих суду доказів, які не дають приводу сумніватися в їх достовірності й точності.

Зважаючи на вищенаведені доводи та мотиви, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку та обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто злочини, передбачені ч.2 ст.186 КК України.

При цьому, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив декілька тотожних злочинів, а відтак, кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України є вірною за всіма епізодами грабежів, що узгоджується з правовим висновком ВП Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.05.2018 року у справі №187/1354/15 (провадження №51-1017км18), згідно якої вчинення кількох епізодів тотожних злочинів повинно кваліфікуватися за однією статтею КК України, а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочинів, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, також враховано досудову доповідь персоналу органу пробації, згідно якої, існує високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства на даний момент.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, мотиви вчинення злочинів, спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, способи вчинення злочинів, в тому числі поєднання із застосування до потерпілого насильства, часткове відшкодування потерпілому заподіяної шкоди. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не поступало.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.04.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.72 КК України, даний вирок та вирок Залізничного районного суду м. Львова від 18.04.2019 року відносно ОСОБА_4 слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу слід залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 30 жовтня 2019 року.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 30 жовтня 2019 року.

Речові докази по справі:

-диск з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А» - повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 18.04.2019 року та даний вирок відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1