Справа № 487/2667/20
Провадження № 1-кс/487/3934/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
15.06.2020 року слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , відомості щодо якого 05.01.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0768 площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Одеська область, Балтський район, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Підставою звернення слідчого стало те, що накладення арешту на майно необхідне з метою конфіскації майна як виду способу забезпечення відшкодування нанесених державі збитків.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

У проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000011 від 05.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 425 КК України недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , упродовж першого півріччя 2016 року, через недбале ставлення до військової служби, не забезпечено схоронність військового майна - автомобільної і бронетанкової техніки в умовах особливого періоду, а саме: УРАЛ-4320 9 од. (шасі № НОМЕР_3 , № 171203, № 161793, № 020158, № 024414, № 047800, № 020267, № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ), УРАЛ-4320 1 од. (шасі № НОМЕР_6 ), ГАЗ- 3309 1 од. (шасі № НОМЕР_7 ), ЗІЛ-431410 1 од. (шасі № НОМЕР_8 ), КАМАЗ-5511 1 од. (шасі № НОМЕР_9 ), АС-66 - 1 од. (шасі № НОМЕР_10 ), причіп 2-П-8 (ГКБ-8350) 1 од. (шасі № НОМЕР_11 ), причіпне шасі 1-П-1,5 1 од.(шасі № НОМЕР_12 ), БТР 70 1 од. (б/н № НОМЕР_13 ) на загальну суму - 374642,44 грн., внаслідок чого під час проведення непланової перевірки виявлено відсутність вказаної техніки.

29.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру. Згідно вказаного повідомлення підполковник ОСОБА_5 підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , тобто військовою службовою особою, яка постійно обіймала посаду у військовій частині НОМЕР_2 , пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, діючи в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 23, 24, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 №1225 «Про затвердження Положення про порядок обліку , зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України», п.п. 2.3, 3.1.9, 3.2.15 «Положення про військове

(корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом МО України від 16.07.1997 року №300, п.п. 1.19, 1.27, 4.4.4 Наказу МО України №690 від 24.10.2010 «Про затвердження Керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», в період часу з жовтня 2015 року по 30.05.2016, знаходячись на території військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи, що в результаті його дій/бездіяльності, як командира частини, може бути завдано шкоду охоронюваним законом правам та інтересам держави в особі військової частини НОМЕР_2 , хоча повинен був і міг це передбачити, недбало ставився до служби, а саме:

- не забезпечив збереження матеріальних засобів військової частини, що є недотриманням вимог положень абз. 3. ст. 67 Статуту;

- не організовував якісну охорону військової частини, контроль за несенням вартової та внутрішньої служби, особисто не перевіряв один раз на тиждень стан їх несення, що є недотриманням вимог положень абз. 23. ст. 67 Статуту;

- не здійснював планові та раптові перевірки, не якісно керував роботою внутрішніх комісій, що проводять такі перевірки, що є недотриманням вимог положень абз. 24. ст. 67 Статуту;

- передачу військового майна (автомобільної техніки) підприємствам, установам та організаціям незалежно від форми власності для проведення ремонту та повернення його здійснював безпідставно, без укладання відповідних договорів (контрактів) про виконання робіт, крім того не організував його облік у військовій частині, що є недотриманням вимог положень ст. 3 Постанови ;

- не організував якісне ведення обліку військового майна у автомобільній та бронетанковій службах військової частини, що є недотриманням вимог положень ст. 4 Постанови;

- не організував належним чином військове господарство частини, неякісно їм керував, що є недотриманням вимог положень п. 2.3. Наказу;

- не організував та не якісно контролював ведення обліку, не вжив заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, що є недотриманням вимог положень п. 3.1.9. Наказу;

- не якісно здійснював керівництво організацією обліку військового майна у військовій частині, що є недотриманням вимог положень п. 1.19. Наказу;

- не в повній мірі знав положення Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України і в межах своєї компетенції не здійснював систематичний контроль за їх виконанням підлеглими, що є недотриманням вимог положень п. 1.27. Наказу;

- не віддав наказом по військовій частині відповідальних за техніку, яка знаходиться у підрозділах, що є недотриманням вимог положень п. 4.4.4. Наказу;

- не проводив огляди, планові та раптові перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання бойової та іншої техніки, а також їх своєчасності, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді виникнення в період з жовтня 2015 по 30.05.2016 (більш точно часу в ході досудового розслідування не встановлено) нестачі автомобільної та бронетанкової техніки, а саме:

1) автомобіля УРАЛ 4320, вантажний, 1985 р.в., номер шасі НОМЕР_14 , номер двигуна НОМЕР_15 , в.р.н. НОМЕР_16 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 83374 грн.;

2) автомобіля УРАЛ 4320, 1991 р.в., номер шасі НОМЕР_17 , номер двигуна НОМЕР_18 , в.р.н. НОМЕР_19 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 60826 грн.;

3) автомобіля УРАЛ 4320, 1984 р.в., номер шасі НОМЕР_20 , номер двигуна НОМЕР_21 , в.р.н. НОМЕР_22 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 77081 грн.;

4) автомобіля УРАЛ 4320, 1990 р.в., номер шасі НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_23 , в.р.н. НОМЕР_24 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 56107 грн.;

5) автомобіля УРАЛ 4320, вантажний, 1990 р.в., номер шасі НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_25 , в.р.н. НОМЕР_26 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 56107 грн.

6) автомобіля УРАЛ 43202-0011, вантажний, 1986 р.в., номер шасі НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_27 , в.р.н. НОМЕР_28 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 89666 грн.;

7) автомобіля УРАЛ 4320-0010, вантажний, 1985 р.в., номер шасі НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_29 , в.р.н. НОМЕР_30 , залишковою вартістю 30313 грн. за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 83374 грн.;

8) автомобіля УРАЛ 4320, 1990 р.в., номер шасі НОМЕР_31 , в.р.н. НОМЕР_32 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 56107 грн.;

9) автомобіля УРАЛ 4320, 1983 р.в., номер шасі НОМЕР_33 , в.р.н. НОМЕР_34 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 71575 грн.;

10) автомобіля УРАЛ 4320, 1983 р.в., номер шасі НОМЕР_35 , в.р.н. НОМЕР_36 , залишковою вартістю 18806, 89 грн., за ціною металобрухту 41853,52 грн., ринковою вартістю 71575 грн.;

11) автомобіля КАМАЗ 5511, самоскид, 1987 р.в., номер шасі НОМЕР_9 , номер двигуна НОМЕР_37 , в.р.н. НОМЕР_38 , залишковою вартістю 18824,64 грн., за ціною металобрухту 38229,12 грн., ринковою вартістю 168845 грн.;

12) автомобіля ЗИЛ 431410, вантажний, 1990 р.в., номер шасі НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_39 , в.р.н. НОМЕР_40 , залишковою вартістю 8256,2 грн., за ціною металобрухту 19919,34 грн. грн., ринковою вартістю 39327 грн.;

13) автомобіля ГАЗ 3309, вантажний, 1995 р.в., номер шасі НОМЕР_7 , номер двигуна НОМЕР_41 , в.р.н. НОМЕР_42 , залишковою вартістю 8691,73 грн., за ціною металобрухту 15605,32 грн., ринковою вартістю 64497 грн.;

14) вантажний причеп ГКБ-8350, 1987 р.в., номер шасі НОМЕР_11 , залишковою вартістю 7682,69 грн., за ціною металобрухту 15470 грн., ринковою вартістю 25694 грн.,

15) причеп ИАПЗ-738, 1986 р.в., номер шасі НОМЕР_12 , залишковою вартістю 1681,75 грн., за ціною металобрухту 2652 грн., ринковою вартістю 9176 грн.; 16) автомобіля санітарний АС-66, 1984 р.в., номер шасі НОМЕР_10 , в.р.н. НОМЕР_43 , залишковою вартістю 8843,66 грн., за ціною металобрухту 15605,32 грн., ринковою вартістю 33035 грн.;

17) бойової техніки БТР-70, 1984 р.в., номер шасі НОМЕР_44 (машини), номер двигуна НОМЕР_45 , Ф11 мт8450, залишковою вартістю 102279,87 грн., а всього ринковою вартістю 1 148 645,87 грн., яка в 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян встановлений на момент вчинення злочину, тобто у недбалому ставленні військовою службовою особою до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 425 КК України.

02.06.2020 слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , частково задоволено клопотання слідчого та обрано підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 29.07.2020.

Покарання за ч. 3 ст. 425 КК України, передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.05.2020 № 210429557, ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , належать на праві приватної власності наступні об`єкти: земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0768 площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Одеська область, Балтський район, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206.

Вказане майно також задекларовано ОСОБА_5 при подачі щорічної декларації за 2019 рік.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, старшим слідчим доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Крім того, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За такого, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою існування обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна необхідно застосувати заборону відчуження на земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0768 площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Одеська область, Балтський район, реєстраційний

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Шляхом заборони відчуження накласти арешт на майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0768 площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Одеська область, Балтський район, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1