Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1422/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000370 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, студента заочної форми навчання Бердичівського коледжу промисловості, економіки та права, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить провести часткове судове слідство : дослідити протокол огляду місця події від 27.04.2018, протокол проведення слідчого експерименту від 19.05.2019, протокол прийняття заяви про злочин від 27.04.2019, щоденник приймання лісопродукції №405 від 03.05.2018, лист ДП «Житомирське лісове господарство» №405 від 03.05.2018, листи Управління дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації від 03.05.2019 №792/05 та Служби автомобільних доріг у Житомирській області від 29.05.2019 №980/04-19, звукозаписи судових засідань з допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 , вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 26.12.2019р. стосовно ОСОБА_7 скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги протокол прийняття заяви про вчинення злочину від 27.04.2019р., у якій зазначено, що ОСОБА_10 є лісником (майстром лісу) Пилипівського лісництва ДП «Житомирське лісове господарство», а тому заміри деревини проведені майстром лісу, тобто особою зі спеціальною освітою у лісовій сфері, відповідають дійсності. Вважає, що безпідставно судом відкинуті результати проведеного слідчого експерименту, з якого вбачається, що ОСОБА_7 добровільно показав місце де він побачив деревину та в подальшому викрав її помістивши до кузова автомобіля, після чого показав в якому напрямку поїхав, та де його зупинили працівники лісгоспу. Також зазначив, що викрав саме 4 складочних метра деревини. Зазначає, що судом першої інстанції необгрунтовано не взято до уваги лист ДП «Житомирське лісове господарство» №405 від 03.05.2018р. про вартість викраденої деревини. Звертає увагу, що ДП «Житомирське лісове господарство» є суб`єктом заготівлі та реалізації деревини, а тому має повноваження на встановлення вартості деревини. Вказує, що судом не надано оцінки фото таблицям до протоколу огляду місця події від 27.04.2019 р., з яких вбачається, що дрова складені у дві стопки, які займають усю ширину кузова вантажного автомобіля. Крім того, суд, призначаючи за клопотанням прокурора товарознавчу експертизу, визнав поважними підстави її непроведення під час досудового розслідування та необхідність проведення її у суді. Водночас експерт у зв`язку з недостатністю інформації не зміг провести експертизу і суд продовжив розгляд кримінального провадження по суті. Зазначає, що судом необґрунтовано відмовлено у допиті у якості свідка ОСОБА_10 . Вважає, що висновок суду про виправдання ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення, є безпідставними.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За обвинуваченням, яке пред`явлено ОСОБА_7 та визнано судом недоведеним, 27.04.2018р. близько 16 години ОСОБА_7 проїжджав на автомобілі марки «ЗІЛ-431410», державний номерний знак НОМЕР_1 через квартал №42 виділу №9 Пилипівського лісництва, розташованого поблизу с. Висока Піч, Житомирського району Житомирської області, де на узбіччі помітив складені дрова, що належать ДП «Житомирське лісове господарство», та вирішив викрасти це чуже майно.

З цією метою обвинувачений ОСОБА_7 у цей же час та місці, переконавшись у непомітності своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав ці дрова першої групи, загальним об`ємом 2,48 кубічних метрів, вартістю 996 грн. 96 коп., які завантажив у кузов наведеного автомобіля. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ДП «Житомирське лісове господарство» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що виправдовуючи обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено наявність умислу обвинуваченого на крадіжку чужого майна, оскільки не доведено, що на деревині були наявні бирки чи інші ознаки її приналежності ДП «Житомирський лісгосп». Також, суд зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутня експертиза щодо вартості деревини, а лист ДП «Житомирський лісгосп» щодо розміру матеріальної шкоди не може слугувати належним та допустимим доказом вартості предмета злочину. Також, у вироку суд наводить мотиви, з яких відкидає докази сторони обвинувачення.

Проте, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, судом зазначено, що під час огляду місця події ОСОБА_10 , який є працівником ДП «Житомирський лісгосп», був залучений у якості спеціаліста, проте, протокол огляду місця події не містить доказів щодо наявності у ОСОБА_10 спеціальних знань та навичок застосування технічних або інших засобів, у даному випадку, щодо виміру лісопродукції, тобто про те, що ОСОБА_10 є спеціалістом у галузі обміру деревини. Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_10 працює лісником ДП «Житомирський лісгосп».
Наведене, на думку колегії суду, вказує на наявність спеціальних знань у ОСОБА_10 щодо виміру лісопродукції, проте, суд першої інстанції не допитав останнього в судовому засіданні для з`ясування вказаних обставин та вдався до передчасних висновків.
Також, відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, відкидаючи доказ сторони обвинувачення, а саме : протокол слідчого експерименту від 15.05.2018 року, суд зазначив, що посилання сторони обвинувачення на те, що під час огляду місця події та в ході слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 розповідав, що він саме викрав дрова, як на доказ вини останнього, не ґрунтується на вимогах ст. 23 КПК України щодо безпосередності отримання судом показань учасників кримінального провадження. Окрім цього, у відповідності до ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Разом з тим, вказаний доказ не визнаний судом неналежним чи недопустимим, враховуючи, що від ОСОБА_7 під час вказаного слідчого експерименту жодних зауважень не надходило.

Наведеним, на думку колегії суддів, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 94 КПК України щодо оцінки доказів у сукупності.

Крім того, з вироку суду вбачається, що покази обвинуваченого ОСОБА_7 , надані ним в судовому засіданні не узгоджуються з показами інших свідків.

Таким чином, виправдувальний вирок ґрунтується, практично лише на показах обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих ним під час судового розгляду.

Також, колегія суддів звертає увагу, що суд розглядаючи кримінальне провадження повинен керуватися засадами щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зокрема, відповідно ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Але, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що призначаючи за клопотанням прокурора судово-товарознавчу експертизу щодо вартості викраденої деревини, суд визнав поважними підстави її непроведення під час досудового розслідування та необхідність проведення її у суді. Водночас експерт у зв`язку з недостатністю інформації не зміг провести експертизу. В подальшому, судом було відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про проведення огляду деревини, оскільки на думку суду клопотання є недостатньо мотивованим та прокурором недоведено, що він не зміг провести таку слідчу дію під час проведення досудового розслідування.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками та вважає, що оскільки деревина належить ДП «Житомирський лісгосп», та була вилучена у ОСОБА_7 , представник потерпілої особи мав право надавати довідку про вартість викраденого майна.
За таких обставин, висновок суду про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня експертиза щодо вартості деревини, є помилковим.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування вироку суду, в зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід усунути вказані недоліки, дослідити всі обставини кримінального провадження та перевірити доводи апеляційної скарги, надати їм належну оцінку і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: