Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

її представника адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000405 за апеляційною скаргою представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 02 березня 2020 року, якою це кримінальне провадження закрито,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 02 березня 2020 року задоволено клопотання прокурора Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000405 від 21 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати, а матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації проведення досудового розслідування.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що задовольнивши вказане клопотання прокурора, суд погодився з доводами про те, що нібито органам досудового слідства не вдалося встановити особу, яка заподіяла потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Однак з матеріалів цього кримінального провадження та заяви ОСОБА_5 в місцевому суді при розгляді клопотання вбачається, що вона прямо вказувала на особу порушника - ОСОБА_8 , жителя с.Черниця Корецького району Рівненської області. Погодившись з викладеними у клопотання прокурора доводами, місцевий суд вказаних даних безпідставно не взяв до уваги.

Також захисник вважає, що було порушено право потерпілої на справедливий суд, оскільки вона є особою похилого віку, у неї відсутні необхідні юридичні знання і вона має право на отримання безоплатної правової допомоги згідно доручення Рівненського місцевого центру з надання БВПД №017/2-0001129 від 15.11.2017 р. від адвоката ОСОБА_6 . Проте клопотання прокурора було розглянуто без участі адвоката і це, на його думку, є порушенням вимог ч.8 ст.56 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки потерпіла від його послуг не відмовилась.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_6 та потерпілу ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_4 про законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що ця скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, як передбачено ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Водночас за приписами п.3-1 ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

З наявної в матеріалах цього провадження заяви ОСОБА_5 від 18.10.2017 р. вбачається, що 07.10.2017 р. ОСОБА_8 побив її (а.с.7). Аналогічного змісту показання містить протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 08.11.2017 р. (а.с.11), а також протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою від 16.05.2018 р. із доданим оптичним диском відеозапису цієї слідчої дії, проведеної за участі адвоката ОСОБА_6 (а.с.28, 29). За висновком судово-медичної експертизи №114 від 24.20.2017 р. у ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження, які виникли 07.10.2017 р. (а.с.24).

Отже послідовна позиція потерпілої ОСОБА_5 дозволяє зробити висновок, що вона вказала на ОСОБА_8 як особу, яка заподіяла їй тілесні ушкодження. Тому висновок суду про закриття цього провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, суперечить обставинам кримінального провадження.

Також колегія суддів зауважує, що у відповідності до вимог ст.214 КПК, на підставі заяви ОСОБА_9 , слідчим ОСОБА_10 21.10.2017 р. до ЄРДР за №0000405 внесеного відомості за правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, тобто розділу ІІ «Злочини проти життя та здоров?я особи» Особливої частини Кримінального кодексу (а.с.1).

За приписами ст.477 КПК, кримінальне провадження щодо правопорушень, передбачених ст.125 КК України здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Велика Палата у Постанові від 26 червня 2019 року по справі №404/6160/16-к роз`яснила, що таке приватне та публічне обвинувачення, його природа та ознаки, а також роль прокуратури у кожному з них.

Специфіка здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення регламентується главою 36 КПК. Так, особливостями кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є: 1) підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим (фізичною чи юридичною особою) до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінальних правопорушень, вичерпний перелік яких закріплено в ст. 477 КПК (ч. 4 ст. 26, ч. 1 ст. 478 КПК); 2) відмова потерпілого, а у випадках, передбачених КПК, його представника, від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження (ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК).

Отже, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як свідчить зміст глави 36 КПК, має особливість стосовно початку такого провадження та його завершення. Жодних інших особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ані главою 36 КПК, ані іншими положеннями КПК не передбачено. Тобто після того, як кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у переліку таких правопорушень у ст. 477 КПК, задіюється державно-владний ресурс органів досудового розслідування та прокуратури, який слугує подальшою рушійною силою здійснення досудового розслідування та підтримання обвинувачення під час судового розгляду.

Таким чином, визначений КПК процесуальний порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за своєю правовою природою є приватно-публічним різновидом кримінального провадження і його варто розглядати як диференціацію форми такого провадження у межах загальної його форми, врегульованої КПК.

Обвинувачення може підтримуватися потерпілим та/або його представником лише у випадках передбачених ч.3 ст.338 КПК (зміна прокурором обвинувачення в суді) та ч.2 ст.340 КПК (відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення). Такий висновок корелює з п.19 ч.1 ст.3 КПК щодо віднесення до сторони обвинувачення потерпілого, його представника та законного представника тільки у випадках, установлених КПК, та з п.4 ч.3 ст.56 КПК, згідно з яким під час судового провадження потерпілий має право підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Водночас ч.5 ст.340 КПК передбачає, що у випадку висловлення потерпілим згоди на підтримання обвинувачення в суді, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.

Як зазначив у рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Шиянов проти України» від 2 червня 2016 року, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з?ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, покази свідків та висновки судових експертиз. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин тілесних ушкоджень або винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Наявні в матеріалах цього провадження дані дають підстав для висновку про порушення положень приписів ст.28 КПК щодо дотримання розумних строків при проведенні досудового розслідування.

Також є слушними доводи апелянта щодо порушення права потерпілої на правову допомогу адвоката, оскільки за даними протоколу слідчого експерименту від 16.05.2018 р. потерпіла мала представника - адвоката ОСОБА_6 і справа не містить жодних даних про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Отже апеляційний суд вважає, що вказані вище дані дають свідчать про невідповідність викладених в оскарженій ухвалі висновків місцевого суду фактичним обставинам кримінального провадження, а це відповідно до п.2 ч.1 ст.409 та п.6 ч.1 ст.307 КПК є підставою для скасування ухвали і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді місцевому суду слід урахувати наведене та за результатами розгляду клопотання прокурора постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 02 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21.10.2017 р. за №0000405 скасувати із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3