Ухвала
17 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 343/1218/18
провадження № 51-3704 км 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 2 травня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився та проживає у АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК,
встановив:
За вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а також в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 2 травня 2019 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить судові рішення щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 і вичерпанням можливостей їх отримати. Серед іншого, вказує на недопустимість використання в якості доказу висновку судово-медичної експертизи щодо ступеню тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, який ґрунтується на документах, отриманих у позапроцесуальний спосіб.
Касаційний розгляд кримінального провадження за вказаною касаційною скаргою призначено на 17 грудня 2019 року.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що у зв`язку з перебуванням на розгляді об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду провадження № 51-218кмо19 (справа № 754/14281/17), результатами розгляду якого має стати правовий висновок щодо того, чи може бути визнано допустимим в якості доказу висновок експерта, що грунтується на медичних документах, отриманих у позапроцесуальних спосіб та не відкритих іншій стороні у порядку ст. 290 КПК, з метою формування єдиної правозастосовної практики касаційний розгляд даного кримінального провадження слід відкласти до прийняття об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду відповідного рішення.
Керуючись статтями 434, 441 КПК, Суд
постановив:
Касаційний розгляд кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 2 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 відкласти на 25 лютого 2020 року о 10:30, про що повідомити учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3