Справа № 351/1912/18
Провадження № 1-кп/342/46/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ярославль, РФ, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.389,ч.3 ст.185 КК України

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у житло.

Злочини було вчинено за наступних обставин.

Обвинуваченого ОСОБА_4 згідно вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018, який набрав законної сили 08.06.2018, було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт. ОСОБА_4 був ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, та згідно розпорядження Борщівської сільської ради Снятинського району №14/01-10 «Про прийом на громадські роботи на території сільської ради» від 02.07.2018 та розробленого графіка на липень 2018, затвердженого 02.07.2018, повинен був відпрацювати 44 години громадських робіт протягом липня 2018. Проте засуджений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період з 02.07.2018 по 31.07.2018 без поважних причин не з`явився до Борщівської сільської ради для виконання громадських робіт, не відпрацював жодної години з призначеного йому покарання, чим порушив порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт.

В подальшому, засуджений ОСОБА_4 згідно розпорядження Борщівської сільської ради Снятинського району № 14/01-10 «Про прийом на громадські роботи на території сільської ради» від 02.07.2018 року та розробленого графіка на серпень 2018, затвердженого 01.08.2018, повинен був відпрацювати 36 годин громадських робіт протягом серпня 2018, проте, в період з 01.08.2018 по 21.08.2018 без поважних причин не з`явився до Борщівської сільської ради Снятинського району для виконання громадських робіт, не відпрацював жодної години з призначеного йому покарання, чим порушив порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт.

Тобто ОСОБА_4 злісно ухиляючись від виконання призначеного йому покарання у виді громадських робіт, в період часу з 02.07.2018 по 21.08.2018 фактично не відпрацював жодної години громадських робіт із 120 годин призначених вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, а маючи не відбуте покарання та непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні нового умисного майнового кримінального правопорушення (злочину) вчиненого за наступних обставин.

Близько 11 години 00 хвилин 07.08.2018, він, перебуваючи на території господарства потерпілої ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де будучи переконаним що за його діями не спостерігають сторонні особи, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, через незачинене вікно житлового будинку проник до середини приміщення, звідки, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Irbis SF 51» вартістю 304,31грн. (триста чотири гривні тридцять одна копійка), з сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. (двадцять пять гривень), які на праві власності належали потерпілій ОСОБА_6 . Викрадене майно обвинувачений виніс з будинку потерпілої та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок своїх дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду за загальну суму 329,31 грн. (триста двадцять дев`ять гривень тридцять одну копійку).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень у яких він обвинувачується, при обставинах, зазначених в обвинувальних актах, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ним та іншими особами не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 також проти скороченого судового розгляду заперечень не висловила.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора, який зважаючи на визнання вини обвинуваченим та не оспорювання ним та іншими учасниками справи фактичних обставин справи, просив провести скорочене судове засідання та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.

ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно не відбув громадські роботи присуджені вироком Снятинського районного суду про відбування яких знав, також наголосив, що він викрав мобільний телефон у потерпілої жінки з хати в котрої раніше працював. Пояснив свій вчинок вживанням на той час алкогольних напоїв. Просив суворо не карати та не позбавляти його волі. Ствердив, що більше такого не повторить. Та зазначив, що по даний час не вчинив більше жодного кримінального правопорушення і більше вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що претензій до ОСОБА_4 немає, просить призначити покарання згідно закону.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 , який був раніше засуджений в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт та у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднаної з проникненням у житло доведена повністю. Його дії за ч.2 ст.389, ч. 3 ст.185 КК України кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених злочинів, їх суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені ОСОБА_4 злочини відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є злочинами: невеликої тяжкості - ч.2 ст.389 КК України та тяжким злочином - ч.3 ст.185 КК України),

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілої до обвинуваченого. Обставинами, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, немає постійного місця роботи, на обліку в психоневрологічному кабінеті не знаходиться, однак перебуває на диспансерному обліку у наркологічному кабінеті по причині зловживання алкогольними напоями, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні нікого немає, не одружений.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги вищенаведене, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка на суворому покаранні не наполягала, досудову доповідь Снятинського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якої слідує, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється ними як дуже високий, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статей КК України за якими він обвинувачується, а саме за ч.2 ст.389 КК України, у виді арешту та у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити покарання у виді позбавлення волі.

На підставі п.«г» ч.1 ст.71 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує н відбуту частину покарання за попереднім вироком, а тому суд вважає, що до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 із розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає 8 годинам громадських робіт.

Остаточне покарання слід визначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробування, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно ст.124 КПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат, які слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів визначити за ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання, у виді 4 (чотири) місяці арешту.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання, у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності до п."г" ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018, призначивши остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 10 (десять) днів позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням терміном на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 429,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- мобільний телефон «Irbis SF 51», залишити власнику ОСОБА_6 ;

- особову справу №7/2018 засудженого ОСОБА_4 залишити на зберігання у Снятинському районному секторі філії Державна установа «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1