Справа № 175/4098/19
Провадження № 1-кп/175/20/20
Ухвала

Іменем України

14 лютого 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

а також потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000699 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 03 вересня 2019 року близько 18.00 години він, керуючи технічно справним легковим автомобілем «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.06.2019 року належить ОСОБА_7 , здійснював рух у світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю у крайній правій смузі проїзної частини автодороги Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь», яка має дві смуги для руху в одному напрямку, поділені між собою дорожньою розміткою 1,5 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, з боку автодороги сполученням Дніпро-Кривий Ріг у напрямку м. Кам`янське.

Під час руху в крайній правій смузі ОСОБА_6 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та їх зміни, не обрав безпечну швидкість для руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля та безпечно керувати ним, внаслідок чого на 382 км автодороги Н-08, яка пролягає по території Дніпровського району Дніпропетровської області, виїхав на праве узбіччя відносно напрямку свого руху та далі, у стані заносу, перетнувши розділову смугу, виїхав на зустрічну смугу руху, де у крайній правій смузі передньою частиною свого автомобіля зіткнувся із лівою боковою частиною автомобіля «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , яка рухалася у зустрічному напрямку в крайній лівій смузі зазначеної автодороги з боку м. Кам`янське у напрямку автодороги сполученням Дніпро-Кривий Ріг і перед самим зіткненням зманеврувала у крайню праву смугу.

Після зіткнення зазначені транспортні засоби з`їхали до правого кювету відносно напрямку руху від м. Кам`янське до автодороги сполученням Дніпро - Кривий Ріг, де обидва перекинулися на дах.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; саден у надбрівній області праворуч і у виличній області праворуч; підшкірної гематоми у виличній області праворуч; синця у правій параорбітальній області; сукон`юктивального крововиливу правого ока; саден на шиї; відкритих поперечних переломів лівої променевої та ліктьової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків; рваних ран лівого передпліччя (циркулярно розташованої та вертикально розташованої від променево-зап`ясткового суглобу до серединної третини передпліччя).

За своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії водія ОСОБА_9 , який грубо порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, який встановлює: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Невиконання водієм ОСОБА_10 вимог цього пункту Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Необережні дії обвинуваченого ОСОБА_9 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_6 підтримали свої письмові заяви від 18 листопада 2019 року і просили закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням.

Прокурор не заперечував проти задоволення поданих заяв. Разом з тим, поросив вирішити питання відшкодування на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експертів для проведення експертизі зняти арешт з транспортних засобів.

Обсудивши заяви, дослідивши обвинувальний акт (з додатками) та надані прокурором процесуальні документи з матеріалів кримінального провадження № 0000699, суд приходить до наступного.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За приписом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Положенням ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим і відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
У відповідності до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Судом установлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії необережних злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправних робіт, арешту або обмеження волі, по якому на досудовому слідстві повністю визнав свою провину і щиро розкаявся у скоєному, про що зазначено в обвинувальному акті, зі слів - уперше притягається до кримінальної відповідальності, відшкодував заподіяну потерпілій ОСОБА_5 матеріальну і моральну шкоду та примирився з нею, про що остання підтвердила у судовому засіданні, а тому у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням (ст.46 КК України) у відповідності до п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.
У зв`язку з цим заяви потерпілої та обвинуваченого підлягають задоволенню.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.
Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
За приписом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по кримінальному провадженню не ухвалюється обвинувальний вирок і з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, суд не стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз № 11/10.4/699 від 07.10.2019 року, № 11/10.2/923 від 30.09.2019 року, № 11/10.2/941 від 30.09.2019 року, № 21/12.2/330 від 02.10.2019 року і № 11/10.1/1010 від 07.10.2019 року, які складають 1256,08 грн., 1256,08 грн., 1256,08 грн., 3768,24 грн. і 1256,08 грн. (а.с.п.90-94).
У зв`язку з цим клопотання прокурора не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на законі.
Під час досудового розслідування ОСОБА_11 запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів, на чому наголошував прокурор, суд не вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України, оскільки ухвалами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року транспортні засоби автомобіль «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_1 і автомобіль «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_3 , - повернуті володільцям, а арешт, накладений на них за ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року, -скасований.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 286, 314, 369 КПК
України, суд
ухвалив:

Заяву потерпілої ОСОБА_5 від 18 листопада 2019 року та заяву обвинуваченого ОСОБА_4 від 18 листопада 2019 року - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , закривши відносно нього кримінальне провадження № 0000699 від 04 вересня 2019 року.

Судові витрати за проведення експертиз № 11/10.4/699 від 07.10.2019 року, № 11/10.2/923 від 30.09.2019 року, № 11/10.2/941 від 30.09.2019 року, № 21/12.2/330 від 02.10.2019 року і № 11/10.1/1010 від 07.10.2019 року у загальному розмірі 8792 (вісім тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 56 копійок, - віднести за рахунок Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1