Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1323/2020 Справа № 641/4733/20
УХВАЛА

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
До суду надійшло вказане клопотання слідчого.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 22.08.2013 ОСОБА_5 , будучи бенефіціарним власником ПП «Реск», ідентифікаційний код юридичної особи 36372054, зареєстрованого за адресою: м.Харків, вул. Морозова, 6, придбав у ОСОБА_6 маневровий тепловоз ТГМ4-А № 2452 за 112 500 гривень. У подальшому з метою зберігання вищевказаного тепловозу ОСОБА_5 уклав з Державним Підприємством «Харківський електромеханічний завод» (далі ДП «ХЕМЗ), ідентифікаційний код юридичної особи 05405575, засновником якого є держава в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (на теперішній час Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) договір зберігання № 1/ДХ від 01.09.2013, відповідно до якого ДП «ХЕМЗ» зобов`язався зберігати маневровий тепловоз ТГМ4-А №2452 на території підприємства. При цьому, 26.02.2013 ОСОБА_5 призначив на посаду директора ПП «Реск» ОСОБА_7 , який за усними вказівками бенефіціарного власника, мав право підпису документів від імені ПП «Реск», однак фактичне управління фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснював ОСОБА_5 .
На протязі часу з 22.08.2013 по 07.07.2015 більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 займався пошуком покупців на маневровий тепловоз ТГМ4-А № 2452. Знайшовши покупця на вищевказаний тепловоз, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 домовився з ним та ОСОБА_9 про зустріч поблизу території ДП «ХЕМЗ», розташованої за адресою: м. Харків, проспект Московський, 199, з метою проведення огляду маневрового тепловозу ТГМ4-А № 2452 та подальшим укладанням договору купівлі - продажу.
Так, 07.07.2015 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був проведений огляд тепловозу, який відбувся на території ДП «Харківський електромеханічний завод» у присутності ОСОБА_5 перед його подальшим продажем, після чого ОСОБА_7 , діючи за усною вказівкою ОСОБА_5 та в інтересах останнього, перебуваючи у приміщенні будинку культури ДП «ХЕМЗ», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Московський, 94, уклав шляхом підпису з ОСОБА_8 договір купівлі - продажу тепловозу ТГМ4-А №2452, за умовами якого ОСОБА_7 , а фактично ОСОБА_5 , мав отримати 1 400 000 гривень за продаж такого майна.
Того ж дня, тобто 07.07.2015, ОСОБА_5 особисто отримав 1 400 000 гривень за продаж вищевказаного тепловозу ТГМ4-А № 2452, а приватним нотаріусом ОСОБА_10 , що здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 , був засвідчений факт нібито отримання ОСОБА_7 грошових коштів від ОСОБА_8 в розмірі 1 400 000 гривень без фактичної їх передачі під час проведення нотаріальної дії.
Після цього, 09.07.2015 ОСОБА_5 , будучи обізнаним про факт продажу маневрового тепловоза ТГМ4-А № 2452, тобто діючи шляхом обману, листом звернувся до виконуючого обов`язки директора ДП «ХЕМЗ» ОСОБА_11 з проханням на виїзд маневрового тепловоза ТГМ4-А № 2452 нібито для обточки колісних пар до станції «Харків Сортувальний».
Разом з тим, 10.07.2015 ОСОБА_7 , діючи від імені ПП «Реск» за вказівкою та в інтересах ОСОБА_5 , уклав шляхом підпису договір з ТОВ «Фор Лайн» на транспортно - експедиційне обслуговування маневрового тепловозу ТГМ-4А № 2452 зі станції «Харків Балашовський» Південної залізниці до станції «Здолбунів» Львівської залізниці. Отримавши дозвіл на виїзд маневрового тепловоза ТГМ4-А № 2452 від виконуючого обов`язки директора ДП «ХЕМЗ» ОСОБА_11 , за наслідком розгляду листа ОСОБА_5 від 09.07.2015, в період часу з 10.07.2015 по 20.07.2015 ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_5 , виїхав на тепловозі з території ДП «ХЕМЗ» та як провідник забезпечив доставку маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452 до локомотивного депо на станції «Здолбунів» Львівської залізниці, де передав тепловоз покупцю ОСОБА_8 .
В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ДП «Харківський електромеханічний завод» в особливо великих розмірах, шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ДП «Харківський електромеханічний завод» шляхом обману, ОСОБА_5 , усвідомлюючи фактичний продаж ним маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452, отримавши за це 1 400 000 гривень, діючи умисно та шляхом обману, маючи на меті штучне створення обставин за якими він, внаслідок дій сторонніх осіб нібито був безоплатно позбавлений вищевказаного майна, створюючи таким чином підстави для обґрунтування своїх доводів в ході майбутніх судових розглядів, звернувся 18.01.2017 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Московського ВП ГУНП в Харківській області, а саме про крадіжку посадовими особами ДП «ХЕМЗ» та ОСОБА_7 належного йому тепловозу ТГМ4-А № 2452.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, 01.11.2017 ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного заволодіння коштами ДП «ХЕМЗ», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати майна за договором зберігання, в якій ОСОБА_5 прохав стягнути з ДП «ХЕМЗ» 1 876 360 гривень (з них 1 400 000 вартість нібито безоплатно втраченого тепловозу) за втрату тепловозу ТГМ4-А №2452, діючи при цьому шляхом обману, ОСОБА_5 , усвідомлюючи фактичний продаж ним маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452, та отримавши за це 1 400 000 гривень, зазначив, що вищевказаний тепловоз, був ним безоплатно втрачений внаслідок дій інших осіб, а про факт продажу такого майна ОСОБА_5 не відомо, внаслідок чого останньому спричинено шкоду.
За наслідком розгляду вищевказаної позовної заяви ОСОБА_5 27.12.2017 суддею Московського районного суду м. Харкова винесено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 .
Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, що спрямований на заволодіння грошовими коштами ДП «Харківський електромеханічний завод» в особливо великих розмірах, шляхом обману, ОСОБА_5 через представника подав до Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу про скасування рішення судді Московського районного суду м. Харкова за наслідком чого 05.03.2019 постановою Апеляційного суду Харківської області частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 та винесено рішення про стягнення на користь останнього з ДП «Харківський електромеханічний завод» 1 400 000 гривень збитків через втрату майна, а саме: маневрового тепловозу ТГМ4-А № 2452, яке набрало законної сили того ж дня.
Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ДП «Харківський електромеханічний завод» в розмірі 1 400 000 гривень, що є особливо великим розміром шляхом обману, однак з причин, що не залежали від його волі не зміг довести свій злочинний умисел до кінця у зв`язку з тим, що 30.05.2019 рішенням Верховного суду України Касаційного цивільного суду, зупинене виконання постанови Апеляційного суду Харківської області від 05.03.2019.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, а саме закінченому замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману (шахрайство).
Крім того, в ході розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи бенефіціарним власником ПП «Реск», ідентифікаційний код юридичної особи 36372054, зареєстрованого за адресою: м.Харків, вул. Морозова, 6, відповідно до статуту, затвердженого рішенням власника від 25.02.2013, мав обов`язок, окрім іншого здійснювати свою діяльність згідно з законодавством України та Статутом Підприємства.
Відповідно до п.11.1 Статуту директор здійснює керівництво поточною діяльністю Підприємства у межах компетенції, визначеної Статутом та інструкціями (вказівками) Власника. Директор Підприємства: розпоряджається майном Підприємства в межах своєї компетенції; організовує ведення бухгалтерського обліку та звітності на Підприємстві; укладає угоди в порядку, визначеному чинним законодавством України; приймає рішення з інших питань, пов`язаних з поточною діяльністю Підприємства, крім тих, що віднесені до компетенції Власника. Відповідно до п.11.4 Статуту до виключної компетенції власника належить: вирішення питання відчуження основних засобів Підприємства.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи бенефіціарним власником ПП «Реск», обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих й адміністративно-господарських функцій та відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України, був службовою особою ПП «Реск».
22.08.2013 ОСОБА_5 , будучи бенефіціарним власником ПП «Реск», придбав у ОСОБА_6 маневровий тепловоз ТГМ4-А № 2452 за 112 500 гривень. У подальшому з метою зберігання вищевказаного тепловозу ОСОБА_5 уклав з Державним Підприємством «Харківський електромеханічний завод» (далі ДП «ХЕМЗ), ідентифікаційний код юридичної особи 05405575, засновником якого є держава в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (на теперішній час Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) договір зберігання № 1/ДХ від 01.09.2013, відповідно до якого ДП «ХЕМЗ» зобов`язався зберігати маневровий тепловоз ТГМ4-А №2452 на території підприємства. При цьому, 26.02.2013 ОСОБА_5 призначив на посаду директора ПП «Реск» ОСОБА_7 , який за усними вказівками ОСОБА_5 , мав право підпису документів від імені ПП «Реск», однак фактичне управління фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснював сам ОСОБА_5 , реалізуючи при цьому організаційно-розпорядчі й адміністративно-господарські функції.
На протязі часу з 22.08.2013 по 07.07.2015 більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 займався пошуком покупців на маневровий тепловоз ТГМ4-А № 2452. Знайшовши покупця на вищевказаний тепловоз, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 домовився з ним та ОСОБА_9 про зустріч поблизу території ДП «ХЕМЗ», розташованої за адресою: м. Харків, проспект Московський, 199, з метою проведення огляду маневрового тепловозу ТГМ4-А № 2452 та подальшим укладанням договору купівлі - продажу.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на зловживання повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам ПП «Реск» своїх повноважень, шляхом надання усних вказівок директору ПП «Реск» ОСОБА_7 на: укладення договору купівлі - продажу тепловозу ТГМ4-А №2452, заздалегідь розуміючи, що грошові кошти отримає сам ОСОБА_5 ; укладення договору з ТОВ «Фор Лайн» на транспортно - експедиційне обслуговування маневрового тепловозу ТГМ-4А № 2452 зі станції «Харків Балашовський» Південної залізниці до станції «Здолбунів» Львівської залізниці; виїзд ОСОБА_12 на тепловозі з території ДП «ХЕМЗ» та забезпечення ним доставки маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452 до локомотивного депо на станції «Здолбунів» Львівської залізниці, де передати тепловоз покупцю ОСОБА_8 , - маючи при цьому на меті штучне створення обставин за якими він ( ОСОБА_5 ), внаслідок дій сторонніх осіб нібито був безоплатно позбавлений вищевказаного майна, створюючи таким чином підстави для обґрунтування своїх доводів в ході майбутніх судових розглядів на стягнення на користь останнього з ДП «Харківський електромеханічний завод» 1 400 000 гривень збитків через втрату майна.
Так, 07.07.2015 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був проведений огляд тепловозу, який відбувся на території ДП «Харківський електромеханічний завод» у присутності ОСОБА_5 перед його подальшим продажем, після чого ОСОБА_5 , реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, спрямований на зловживання повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використанні всупереч інтересам ПП «Реск» своїх повноважень, діючи умисно, з корисливих мотивів, надав усну вказівку директору ПП «Реск» ОСОБА_7 , який діяв в інтересах останнього, перебуваючи у приміщенні будинку культури ДП «ХЕМЗ», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Московський, 94, укласти шляхом підпису з ОСОБА_8 договір купівлі - продажу тепловозу ТГМ4-А №2452, за умовами якого ОСОБА_7 , а фактично ОСОБА_5 , мав отримати 1 400 000 гривень за продаж такого майна, за наслідком чого ОСОБА_7 , діючи від імені ПП «Реск» та виконуючи усну вказівку ОСОБА_5 , 07.07.2015, знаходячись за вищевказаною адресою, уклав шляхом підпису вищевказаний договір.
Того ж дня, тобто 07.07.2015, ОСОБА_5 особисто отримав 1 400 000 гривень за продаж вищевказаного тепловозу ТГМ4-А № 2452, а приватним нотаріусом ОСОБА_10 , що здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва № 3095, був засвідчений факт нібито отримання ОСОБА_7 грошових коштів від ОСОБА_8 в розмірі 1 400 000 гривень без фактичної їх передачі під час проведення нотаріальної дії.
Після цього, 09.07.2015 ОСОБА_5 , будучи обізнаним про факт продажу маневрового тепловоза ТГМ4-А № 2452, листом звернувся до виконуючого обов`язки директора ДП «ХЕМЗ» ОСОБА_11 з проханням на виїзд маневрового тепловоза ТГМ4-А № 2452 нібито для обточки колісних пар до станції «Харків Сортувальний».
Разом з тим, 10.07.2015 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати умисел спрямований на зловживання повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам ПП «Реск» своїх повноважень, діючи умисно, з корисливих мотивів, надав усну вказівку директору ПП «Реск» ОСОБА_7 , який діяв в інтересах останнього, на укладення шляхом підпису договору з ТОВ «Фор Лайн» на транспортно - експедиційне обслуговування маневрового тепловозу ТГМ-4А № 2452 зі станції «Харків Балашовський» Південної залізниці до станції «Здолбунів» Львівської залізниці, після чого виїхати на тепловозі з території ДП «ХЕМЗ» та як провідник забезпечити доставку маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452 до локомотивного депо на станції «Здолбунів» Львівської залізниці, де передати тепловоз покупцю ОСОБА_8 , за наслідком чого 10.07.2015 ОСОБА_7 , діючи від імені ПП «Реск» та виконуючи усну вказівку ОСОБА_5 , уклав шляхом підпису вищевказаний договір.
Отримавши дозвіл на виїзд маневрового тепловоза ТГМ4-А № 2452 від виконуючого обов`язки директора ДП «ХЕМЗ» ОСОБА_11 , за наслідком розгляду листа ОСОБА_5 від 09.07.2015 ОСОБА_7 , діючи від імені ПП «Реск» за усною вказівкою та в інтересах ОСОБА_5 , в період часу з 10.07.2015 по 20.07.2015, виїхав на тепловозі з території ДП «ХЕМЗ» та як провідник забезпечив доставку маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452 до локомотивного депо на станції «Здолбунів» Львівської залізниці, де передав тепловоз покупцю ОСОБА_8 .
У подальшому ОСОБА_5 , будучи засновником приватного підприємства «РЕСК» розташованого за адресою: м. Харків, вул. Морозова 6, на підставі рішення засновника № 3 з 27.05.2016, звільнив з посади директора ПП «РЕСК» ОСОБА_7 та призначив себе на посаду директора ПП «РЕСК».
З того ж дня на ОСОБА_5 покладені обов`язки як на засновника так і на директора приватного підприємства «РЕСК», передбачені статутом ПП «РЕСК» затвердженого рішенням засновника від 26.05.2016, відповідно до якого на нього покладались наступні права: брати участь в управлінні справами Підприємства в порядку, передбаченому цим Статутом; брати участь у розподілі прибутку та одержувати його частину (дивіденди), а також обов`язки: діяти без довіреностей від імені Підприємства в межах своєї компетенції; видавати накази та розпорядження, у відповідності з трудовим законодавством наймати на роботу і звільняти працівників, розпоряджатися майном і коштами підприємства у межах визначених статутом; представляти інтереси у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними та фізичними особами; вчиняти інші юридичні дії та видавати доручення про укладання договорів та представництво інтересів підприємства іншими особами; здійснювати керівництво діяльністю підприємства та нести персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань; призначати на посаду працівників підприємства, його філії та представництв, інших підрозділів, переводити на роботу, накладати стягнення, а також звільняти з роботи, укладати трудові договори з працівниками; представляти інтереси підприємства в органах державної влади та управління, у суді господарському суді, громадських організаціях, перед іншими підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності та фізичними особами.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи бенефіціарним власником та директором ПП «Реск», обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих й адміністративно-господарських функцій та відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України, продовжував бути службовою особою ПП «Реск».
В подальшому ОСОБА_5 усвідомлюючи фактичний продаж ним маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452, отримавши за це 1 400 000 гривень, маючи на меті штучне створення обставин за якими він, внаслідок дій сторонніх осіб нібито був безоплатно позбавлений вищевказаного майна, створюючи таким чином підстави для обґрунтування своїх доводів в ході майбутніх судових розглядів, звернувся 18.01.2017 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Московського ВП ГУНП в Харківській області, а саме про крадіжку посадовими особами ДП «ХЕМЗ» та ОСОБА_7 належного йому тепловозу ТГМ4-А № 2452.
Після чого, 01.11.2017 ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати майна за договором зберігання, в якій ОСОБА_5 прохав стягнути з ДП «ХЕМЗ» 1 876 360 гривень (з них 1 400 000 вартість нібито безоплатно втраченого тепловозу) за втрату тепловозу ТГМ4-А №2452, усвідомлюючи фактичний продаж ним маневрового тепловозу ТГМ-4а № 2452, та отримавши за це 1 400 000 гривень, зазначив, що вищевказаний тепловоз, був ним безоплатно втрачений внаслідок дій інших осіб, а про факт продажу такого майна ОСОБА_5 не відомо, внаслідок чого останньому спричинено шкоду.
За наслідком розгляду вищевказаної позовної заяви ОСОБА_5 27.12.2017 суддею Московського районного суду м. Харкова винесено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_5 через представника подав до Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу про скасування рішення судді Московського районного суду м. Харкова за наслідком чого 05.03.2019 постановою Апеляційного суду Харківської області частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 та винесено рішення про стягнення на користь останнього з ДП «Харківський електромеханічний завод» 1 400 000 гривень збитків через втрату майна, а саме: маневрового тепловозу ТГМ4-А № 2452, яке набрало законної сили того ж дня.
Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на зловживання повноваженнями службовою особою приватного права, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, до кінця, штучно створивши обставини за якими він внаслідок дій сторонніх осіб нібито був безоплатно позбавлений вищевказаного майна, створивши таким чином підстави для обґрунтування своїх доводів в ході судових розглядів щодо стягнення на користь ОСОБА_5 з ДП «Харківський електромеханічний завод» 1 400 000 гривень збитків через втрату майна, однак з причин, що не залежали від його волі злочин не було закінчено, у зв`язку з тим, що 30.05.2019 рішенням Верховного суду України Касаційного цивільного суду, зупинене виконання постанови Апеляційного суду Харківської області від 05.03.2019, у зв`язку з чим тяжкі наслідки у вигляді збитків в розмірі 1 400 000 гривень не настали.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме закінченому замаху на зловживання повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.
04.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України та закінченому замаху на зловживання повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1 КК України.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_5 , частка власності 1/2 на підставі договору купівлі продажу р.№2097, 27.04.2005, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 , частка власності 1/2 на підставі договору купівлі продажу р.№2097, 27.04.2005, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_13 .
Крім того відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, буд. АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , частка власності 27/100 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 831, виданий 14.10.2013, видавник ОСОБА_15 приватний нотаріус ХМНО; на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 , частка власності 45/100 на підставі свідоцтва, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 14.10.2013, видавник ОСОБА_16 приватний нотаріус ХМНО; на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_17 , частка власності 18/100 на підставі договору дарування р. № 1471, 27.02.2006, видавник ОСОБА_18 приватний нотаріус ХМНО; на праві приватної власності ОСОБА_19 , частка власності 27/100 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова, справа № 2-103 від 20.01.2016; на праві приватної власності ОСОБА_19 , частка власності 45/100 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова, справа № 2-103 від 20.01.2016; на праві приватної власності ОСОБА_17 , частка власності 10/100 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова, справа № 2-895/11 від 15.06.2011.
Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та на буд. АДРЕСА_2 , шляхом заборони її відчуження.
Слідчий СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 повідомлений про місце та час розгляду в судове засідання не з`явився. У відповідності до ст. 172 КІІК України його неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді конфіскації майна. У зв`язку з вищевикладеним, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що арешт майна є доцільним та клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, передбачені ст. 173 КПК України, у зв`язку з чим клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя -
Накласти арешт на квартиру квартиру АДРЕСА_1 , а саме: на частину яка на підставі договору купівлі продажу р.№2097, 27.04.2005, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_13 на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_5 шляхом заборони її відчуження, а також накласти арешт на буд. АДРЕСА_2 , а саме на частку власності 27/100 яка на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 831, виданий 14.10.2013, видавник ОСОБА_15 приватний нотаріус ХМНО; на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 , на частку власності 45/100 яка на підставі свідоцтва, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 14.10.2013, яка на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1