ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 611/1027/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/582/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.ч. 2,3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Барвінкового Харківської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 29 липня 2008 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 26 листопада 2008 року тим же судом за ст.ст. 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- 20 жовтня 2010 року тим же судом за ст. 307 ч. 2, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 30.08.2013 року з Диканівської ВК Харківської області №12 на підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 22.08.2013 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 08 місяців і 3 дні;
- 09.10.2017 року тим же судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту, звільнився 09.01.2018 року за відбуттям строку покарання,
визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- зач.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, знову, повторно, вчинив злочини, передбачені ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, за таких обставин.
30 серпня 2018 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, повторно, впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, ОСОБА_7 зайшов до двору вказаного домоволодіння, за допомогою викрутки витягнув скло з вікна та проник до жилого будинку, звідки з гостьової кімнати скоїв крадіжку ноутбука «Lenovo ideaPad Y-570 і-3», що був у використанні, чорно-червоного кольору, з зарядним пристроєм, та мобільного телефону «Nokia Asha 500», був у використанні, чорного кольору, з СІМ-карткою оператора «МТС», без грошових коштів на рахунку.
Викраденим ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме: ноутбук «Lenovo ideaPad Y-570 і-3» продав у ломбард «Партнер», розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Соборна, 12, за 2355 гривень, а мобільний телефон «Nokia Asha 500» продав у ломбард «Скарбниця», що розташований за адресою: м. Лозова, вул. Соборна, 7, за 280 гривень. Отримані гроші ОСОБА_7 витратив на власні потреби.
Згідно висновку товарознавчої експертизи від 04.10.2018 року 3563, вартість ноутбуку TM «Lenovo» моделі «ideaPad Y-570 і-3» із зарядним пристроєм на момент вчинення злочину складає 4100 гривень, вартість мобільного телефону «Nokia» моделі «Asha 500», складає 390 гривень, СІМ-карта оператора «МТС» для потерпілого матеріальної цінності не становить.
В результаті зазначених злочинних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4490 гривень.
Крім того, 04 вересня 2018 року, ввечері, ОСОБА_7 перебував на літньому майданчику магазину «Водочка», що розташований по вул. Базарна, 2 м. Барвінковому Харківської області, де розпивав спиртні напої. Знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_7 побачив велосипед «Україна» чорно-червоного кольору, який стояв біля сусіднього столику, і у ОСОБА_7 раптово виник умисел на крадіжку вказаного велосипеда.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та протиправно, з корисливого мотиву, повторно, скориставшись відсутністю власника велосипеда, ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед «Україна 15-т», що був у використанні, чорно-червоного кольору, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 3564 від 20.09.2018 року, 900 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Викраденим ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме, залишив велосипед собі для власного користування.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 30.10.2018 року скасувати, ухвалити своє законне рішення, призначивши йому мінімальне покарання, передбачене за скоєнні ним злочини.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував наявність у нього міцних соціальних зв`язків, а саме жінки та двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, постійного місця проживання, бабусі 1941 року народження, яка потребує постійного піклування, тяжкого захворювання гепатиту «С», відсутність претензій від потерпілих.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, проживає з матір`ю, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, відшкодування потерпілому ОСОБА_10 збитків шляхом повернення викраденого майна, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів та вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, але відповідних висновків для себе не зробив та продовжуючи злочинну діяльність вчинив нові злочини проти власності, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

При таких обставинах доводи апеляції ОСОБА_7 щодо неврахування судом першої інстанції деяких обставин , що на думку обвинуваченого пом`якшують покарання,

в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєних ним злочинів і не дають підстав для призначення йому мінімального покарання.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 відповідає тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року,стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: