Номер провадження: 11-кп/813/613/20
Номер справи місцевого суду: 501/1955/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року, якою закрито кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.396 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції на підставі ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 14 та ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14 та ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що згідно п.2 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення.

Приймаючи до уваги заяву прокурора ОСОБА_12 про закриття провадження у зв`язку зі відмовою від обвинувачення, суд прийняв рішення про закриття провадження відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не оспорюючи закриття кримінального провадження відносно нього, зазначив, що ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з наступних підстав:

- кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_7 він не вчиняв;

- стороною обвинувачення фактично не доведено його причетності до інкримінуємого злочину;

- суд позбавив його права висловити свою думку щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою прокурора від обвинувачення;

- суд не з`ясував думку ОСОБА_7 щодо наслідків закриття кримінального провадження.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_7 просить змінити ухвалу суду від 22.08.2019 року та доповнити її мотивувальну частину, що така відмова заснована на його безсумнівній невинуватості і відповідно в незаконності та необґрунтованості самого обвинувачення.

Крім того, просить доповнити резолютивну частину оскаржуваної ухвали рішенням, про встановлення незаконності: повідомлення про підозру від 20.09.2016 року, зміни раніше повідомленої підозри та нової підозри від 16.01.2017 року, взяття і тримання під вартою, зміни запобіжного заходу, проведення обшуку, виїмки, накладення арешту на майно, а також доповнити рішенням щодо речових доказів.

В судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник, змінивши вимоги своєї апеляційної скарги, просили направити матеріали провадження на новий судовий розгляд мотивуючи тим, що судом не було надано обвинуваченому права висловити свою думку щодо закриття кримінального провадження.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача,ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 22 КПК України, прокурор у судовому засіданні зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого чи пом`якшують його відповідальність. У відповідності з принципом змагальності сторін суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, повинен створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків і реалізації наданих їм прав. Таким чином, суд зобов`язаний забезпечити виконання у судовому засіданні кожної передбаченої законом процесуальної дії і сприяти тому, щоб сторони найповніше дослідили обставини справи.
Судовий розгляд кримінального провадження відбувається у порядку, передбаченому статтями 318-380 КПК України.

Відповідно до абзацу другого частини 7 статті 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Пунктом 2 ч.2 ст.283 КПК України також передбачено, що кримінальне провадження закривається судом якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення. При цьому, порядок прийняття такого рішення прокурором врегульований ст.ст.340 та 341 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів судової справи вбачається, що на розгляді в Іллічівському міському суді Одеської області перебувають матеріали об`єднаного провадження, а саме: кримінальні провадження №0000062, яке внесено в ЄРДР 16 лютого 2016 року, №0000562, яке внесено в ЄРДР 17 березня 2016 року, № 0000080, яке внесено в ЄРДР 29 вересня 2016 року, № 0000030, яке внесено в ЄРДР 21 лютого 2017 року, № 0001030, яке внесено в ЄРДР 04 серпня 2017 року відносно: ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.386, ч.1 ст.396, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_15 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст 127, ч 2 ст 365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України; ОСОБА_18 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_19 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_20 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 та ч.2 ст.121, ч.5 ст.27 та ч.4 ст.296 КК України; ОСОБА_21 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296, ст.386, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_22 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_23 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185 КК України, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185 КК України, ч.2 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України; ОСОБА_24 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_25 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 та ч.1 ст.396 КК України; ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.396 КК України.

Постановою від 15.07.2019 року, прокурор у данному провадженні ОСОБА_12 відмовився від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні №0000562 від 17.03.2016 року в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 14 та ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14 та ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.
Частиною 2 ст 340 КПК України регламентовано, що у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді.

Виходячи з правового аналізу вищевказаної статті, апеляційний суд вважає, що при відмові прокурора від підтримання державного обвинувачення, з якою погодився потерпілий, суд не зобов`язаний в ухвалі мотивувати чи аргументувати рішення про закриття кримінального провадження. Мотивувальна частина ухвали суду про закриття кримінального провадження в такому випадку повинна складатись із формули обвинувачення, яке було пред`явлене обвинуваченому, посилань на відповідну постанову прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення та думку потерпілого або його представника про те, що вони не вимагають продовження розгляду провадження і не бажають підтримувати обвинувачення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, судом були виконані всі дії щодо мотивувальної частини ухвали, у тому числі врахована думка потерпілих щодо закриття провадження відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у зв`язку з відмовою прокурора від державного обвинувачення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині порушення судом загального принципу судочинства, а саме позбавлення можливості висловитись щодо клопотання прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення.

Однак, дане порушення не може бути підставою для скасування ухвали суду, адже думка обвинуваченого при вирішенні зазначеного питання не має правового значення.

На підставі викладеного, апеляційний суд не знаходить підстав, які слугують скасуванню ухвали суду першої інстанції, оскільки дійшов переконання про законність оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року, якою закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 14 та ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14 та ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4