Провадження №1-кс/127/5382/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , 05.06.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000293 від 24.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із жителями Вінницької області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наприкінці лютого поточного року на території Гайсинського району Вінницької області, діючи з метою трудової експлуатації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , використовуючи уразливий стан останніх, зумовлений скрутним матеріальним становищем, відсутністю місця роботи, джерела доходів, та обман (повідомляючи їм неправдиву інформацію щодо їх працевлаштування на підприємстві, яке займається порізкою деревини (пилорама) та високої оплати праці), завербувала їх.

У той же день, ОСОБА_4 на власному транспортному засобі ВАЗ-21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , перемістила вказаних осіб до підприємства, що розташоване на території с. Джулинка Бершадського району Вінницької області та передала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які завели їх на огороджену територію пилорами, поселили до приміщення, що не пристосоване до проживання та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для їх життя та здоров`я та погрози застосування такого насильства, примушували працювати, виконуючи роботи різного ступеня важкості, не здійснюючи оплату праці.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також підтвердили той факт, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 займається вербуванням людей, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для їх життя та здоров`я та погрози застосування такого насильства, примушували працювати, виконуючи роботи різного ступеня важкості, не здійснюючи оплату праці.

Під час досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_6 наявне наступне майно: кв. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , автомобіль УРАЛ 432001, (державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 ), автомобіль МАЗ 8926, (державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 ). Свинарник відгодівельник № 18, нежитлова будівля, загальною площею 1596,38 кв.м. та земельна ділянка 0, 8252 га, на якій розташований даний свинарник, знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 належали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних частинах.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_7 також належить кв. АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 (1/3 частина), автомобіль ГАЗ 53В (державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 ), автомобіль ГАЗ 5312 (державний номерний знак НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 ), автомобіль ВАЗ 21093 (державний номерний знак НОМЕР_10 , VIN НОМЕР_11 ).

У підозрюваної ОСОБА_4 наявний автомобіль ВАЗ 21104 (державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_12 ).

Після проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а також за місцем розташування пилорами встановлено, що підозрювані здійснили перереєстрацію наявного у них рухомого та нерухомого майна 16.12.2019 на ОСОБА_14 , який являється сином ОСОБА_7 .

Також встановлено, що у підозрюваних наявні рахунки у банку ПАТ «Акціонерний банк Укргазбанк» »: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 належать ОСОБА_7 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 належить ОСОБА_6 ;
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що санкція статті 149 КК України передбачає конфіскацію майна, існує сукупність підстав вважати, що вони є доказами злочинів, а тому для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, відчуження та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить дане клопотання розглянути без його участі. Вищевказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власники майна в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд справи були повідомлені завчасно та належним чином. Суд вважає можливим розглянути клопотання у їх відсутність відповідно до вимог ст.172 ч.1 КПК України.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є не обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 170 ч. 1 абз. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що СВ СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № №0000293 відомості по якому були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

28.12.2019 ОСОБА_6 і ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України.

З клопотання слідчого вбачається, що останній просить накласти арешт на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди та конфіскації майна як вид покарання.

Санкція статті 149 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Слідчий в поданому клопотанні просить накласти арешт на 1) квартиру АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; кв. АДРЕСА_3 , розрахунковий рахунок НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 (ПАТ УКРГАЗБАНК) - що належали ОСОБА_6 ; 2) свинарник відгодівельник № 18, нежитлова будівля, загальною площею 1596,38 кв.м. та земельна ділянка 0, 8252 га, на якійрозташований даний свинарник, знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 належали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних частинах; кв. АДРЕСА_9 (1/3 частина ОСОБА_6 та 1/3 ОСОБА_7 ); кв. АДРЕСА_10 , UA 1162606, НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 (ПАТ УКРГАЗБАНК) - належали ОСОБА_7 .
Однак, станом на даний час вищевказане майно підозрюваним ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не належить про, що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ст. 170 ч. 5 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно не підлягає накладенню арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки підозрюваним не належить.

Що стосується накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, дана вимога також задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 170 ч. 6 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Однак, слідчим в супереч вимог вищевказаної статті не було надано до суду жодного доказу, які свідчили про те, що потерпілі в межах даного кримінального провадження заявляли цивільний позов.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя