Справа № 731/2/20
Провадження 1-кс/731/1/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 року смт. Варва

Слідчий суддя Варвинського
районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000188 від 28 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2019 року арешту на майно автомобіль марки ВАЗ 21150-120-20, днз НОМЕР_1 , в частині заборони користування та передачу транспортного засобу йому на відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що арешт на зазначений автомобіль накладався як на речовий доказ з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зважаючи на необхідність проведення відповідних судових експертиз. 03 січня 2020 року під час телефонної розмови з експертом, який проводив судову інженерно-транспортну експертизу, він з`ясував, що експертиза зроблена ще 28.12.2019, а 02.01.2020 висновок за результатами експертизи забрали працівники Варвинського відділення поліції. Слідчий підтвердила, що експертиза вже готова і висновок експерта в поліції. Ніяких інших експертиз з автомобілем проводити не потрібно, а тому потреба в арешті автомобіля і перебуванні його на території Варвинського відділення поліції відсутня.

В судовому засіданні користувач автомобіля ОСОБА_4 клопотання підтримав та наполягав на скасуванні арешту з підстав, наведених у клопотанні, зазначивши, що оскільки призначені інженерно-транспортні експертизи проведені, висновки експертів надані слідчому, інших експертиз не передбачається, то в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про день місце та час розгляду справи. Користувач майна ОСОБА_4 повідомив, що вона не має можливості взяти участь в засіданні через стан здоров`я.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день місце та час розгляду справи телефонограмою. Про причини неявки суду не повідомив.

Слідчий Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки потерпіла ОСОБА_6 ще не опитана щодо обставин ДТП, вже більше місяця знаходиться на лікуванні з приводу травм, які отримала внаслідок ДТП, експерт, провівши транспортно-трасологічне дослідження, встановив місце первинного зіткнення нечітко, зважаючи на що слідством необхідно проведення відтворення подій, крім того, автомобіль зберіг на собі сліди злочину, та як і раніше є речовим доказом, який необхідно зберігати у незмінному стані, а ризики пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження транспортного засобу на даний час не зменшились. Також, існує імовірність зміни правової кваліфікації, зважаючи на тривалість перебування іншої учасниці ДТП в лікувальному закладі. З метою збереження речового доказу просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши володільця майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000188 від 28 листопада 2019 року, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Встановлено, що відомості про ДТП від 28.11.2019 року в смт Варва за участі водія ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_6 були внесені до ЄРДР №0000188 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України.

Власником автомобіля є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

28.11.2019 року слідчим СВ Варвинського відділення поліції Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 винесена постанова про визнання автомобіля марки ВАЗ 21150-120-20, д.н.з НОМЕР_1 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Варвинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 29 листопада 2019 року накладено арешт з метою збереження речового доказу на автомобіль марки ВАЗ 21150-120-20, днз НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним особами, які наділені правом вчинення вищевказаних дій, визначивши місце зберігання у Варвинському відділенні поліції Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, що за адресою: смт Варва, вул. Пилипенка, 1.

Відповідно до ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000188 від 28 листопада 2019 року, арешт накладено обґрунтовано з метою збереження речового доказу та проведення судових експертиз.

Судові інженерно-транспортні експертизи за спеціальностями 10.2 «Дослідження транспортного стану транспортних засобів» та 10.4 «Транспортно-трасологічне дослідження», призначені слідчим, проведені; висновки експертів отримані за день до подання даного клопотання.

Разом з тим, на даний час в подальшому застосуванні арешту автомобіля збереженні речового доказу, потреба не відпала, оскільки триває досудове слідство, не визначено ступінь тяжкості отриманих ОСОБА_6 ушкоджень, остання не опитана щодо механізму виникнення ДТП.

При цьому, слідчий суддя зважає, що згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (пункт 107 рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №3202/96, ECHR 2000-I).

Слідчий суддя зважає, що ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді як користувач майна, наголосивши на цьому в судовому засіданні. Крім того, вказав, що на час розгляду клопотання не може документально підтвердити ані законність свого права користування після ДТП, ані своє право власності на вказане майно. Власник майна в судове засідання не прибула, та зазначені факти не підтвердила.

Більш того, користувач майна, не довів, що застосування арешту, є надмірно обтяжливим для нього.

Одночасно, наголошуючи на невідповідності умов зберігання авта в органу досудового слідства, ОСОБА_4 не навів жодних доказів того, що майбутнє місце зберігання речового доказу буде відповідати таким умовам.

Також, слідчий суддя зважає на той факт, що строк досудового слідства не перевищено.

Крім того, арешт накладено зокрема з метою збереження речового доказу, яким є згадуваний автомобіль. Так, ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

В той же час, розглядаючи вимоги щодо скасування арешту в частині заборони користування автомобілем, слідчий суддя зважає, що автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, використання його за цільовим призначенням пов`язано з певним ризиком знищення слідів, які зберіг на собі цей речовий доказ, навіть поза волею користувача цього автомобіля.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що на цей час завдання та мета застосування арешту майна не досягнуті, кримінальне провадження здійснюється та підстави для його закриття не є очевидними, тому, таке втручання у здійснення права власності особи відповідає потребам досудового розслідування, у зв`язку з чим, потреба у подальшому застосуванні обмеження права власності на майно дійсна у повному обсязі.

За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-177, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000188 від 28 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1