05.03.2020 Єдиний унікальний № 371/1447/19
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/33/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 04 березня 2020 року по кримінальному провадженню відомості про яке внесено 15 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні дітей не маючого, з базовою середньою освітою, працюючого дорожнім робітником філії «Миронівського районного дорожнього управління» відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 01 жовтня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, працюючи на посаді дорожнього робітника філії «Миронівського районного дорожнього управління» державного підприємства «Київського обласного дорожнього управління» відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (далі філія державного підприємства), що розташована за адресована: вул. Польова, 5, м. Миронівка, Київської області, перебуваючи в приміщенні зварювального цеху вказаної філії державного підприємства, помітив зварювальний агрегат АД-500, обладнаний двома низьковольтними високо амперними дротами марки «КГ 1*35», та вирішив викрасти низьковольтний високо амперний дріт марки «КГ 1*35».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення низьковольтного високо амперного дроту марки «КГ 1*35», 01 жовтня 2019 року приблизно о 11 годині 05 хвилин дорожній робітник вказаної філії державного підприємства ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вважаючи свої дії ніким непоміченими, маючи вільний доступ, зайшов через вхідну браму до приміщення зварювального цеху філії державного підприємства, та за допомогою сокирки відрубав один низьковольтний високо амперний дріт марки «КГ 1*35» довжиною 11,75 метра від зварювального агрегату АД-500, що не був ввірений ОСОБА_4 та не перебував у його віданні, після чого за допомогою вказаної сокири поділив вказаний дріт на три частини: довжиною 3,05 метра, 4,20 метра відповідно.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення низьковольтного високо амперного дроту марки «КГ 1*35», в приміщенні котельні зварювального цеху філії державного підприємства, ОСОБА_4 сокирою відділив мідний струмопровідний провідник зазначеного дроту, який складається з багато дротяних мідних жил, від гумової ізоляції та оболонки. Після цього відділений мідний струмопровідний провідник ОСОБА_4 поклав до поліетиленового пакету, а гумову ізоляцію та оболонку низьковольтного високо амперного дроту марки «КГ 1*35» залишив на місці вчинення злочину.

Надалі, приблизно о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , викравши мідний струмопровідний провідник залишивши приміщення зварювального цеху філії державного підприємства, отримавши можливість вільного розпорядження викраденим майном, і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний корисливий умисел до кінця.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , згідно з висновокм судово-товарознавчої експертизи № 13-1/1879 від 21 жовтня 2019 року, завдав філії «Миронівського районного дорожнього управління» державного підприємства «Київського обласного дорожнього управління» відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», майнову шкоду на суму 393 (триста дев`янносто три) гривні 12 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними, протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження, 04 березня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої сторони Державного підприємства Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», представником якої є ОСОБА_5 , було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000302, яка подана до суду у судовому засіданні і відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Із зазначеної угоди вбачається, що її сторони ОСОБА_4 та Державне підприємство Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», представником якої є ОСОБА_5 , що діє на підставі довіреності, у кримінальному провадженні відомості про яке 15 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000302 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення; його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, яка ніким не оспорюється; ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також в угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про примирення. Він розуміє, що надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягає на затвердженні угоди про примирення, збитки, завдані злочином, потерпілому відшкодував.

У судовому засіданні представник потерпілої сторони підтримав угоду про примирення. Він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просить затвердити угоду.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим не заперечував.

З`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного Кримінального кодексу України та КПК України, суд прийшов до наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, який відповідно до ч. 3 ст. 12 Кримінального кодексу України класифікується як злочин середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення від 04 березня 2020 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим Державним підприємством Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «автомобільні дороги України», представником якої є ОСОБА_5 , відповідає вимогам, встановленим у ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального кодексу України; істотних для даного кримінального провадження обставини; розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням злочину, підтвердження її відшкодування, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами обвинуваченого та представника потерпілого.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; і обвинувачений, і потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим Державним підприємством Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», представником якої є ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого, що виразилися у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (крадіжки), вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим - наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 Кримінального кодексу України, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, особі винного, обставинам, що пом`якшують покарання, зокрема щирому каяттю та активному сприянню у розкритті злочину, відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Відтак суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим Державним підприємством Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «автомобільні дороги України», представником якої є ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню на підставі ч. 3 ст. 474 КПК України, а тому обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів становлять 628 гривень 04 копійки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 100, 314, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

1.Затвердити угоду про примирення від 04 березня 2020 року в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 15 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим Державним підприємством Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

2.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

3.Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , на користь держави Україна витрати на залучення експертів в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

4.Після набрання вироком законної сили скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області, а саме: трьох відрізків ізоляції, від гнучкого силового кабелю, чорного кольору виготовлення із гуми, довжиною 3,05 метра, 4,20 метра та 4,50 метра в середині без струмопровідного провідника (жил), розрізані повздовж на всьому протязі, які поміщено до спеціального пакету № 3227616, та повернути потерпілому.

5.На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд.

6.Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

7.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1