Провадження № 1-кс/243/30/2020
Справа № 243/8531/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Слов`янського МВ ОСОБА_4
скаржника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого відділу Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 25 листопада 2019 року про закриття виконавчого провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. На обґрунтування вимог скарги ОСОБА_5 , зазначила, що вважає вказану постанову про закриття неповною. Зазначає, що слідчий не перевірив всі порушення вчинені службовими особами СМЕУ-8, Фонду соціального страхування , залишив без уваги її клопотання про витребування із архіву СМЕУ-8 оригіналів документів та про призначення бухгалтерсько економічної експертизи.
Скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні на задоволенні скарги наполягала, просила скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній.
Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 у задоволенні скарги просили відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю, вважають, що досудове розслідування проведене повно та всебічно. Постанова про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, винесено законно та об`єктивно, підстави для її скасування відсутні.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на постанову з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, правова природа оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
18.05.2013 року до ЧЧ Слов`янського МВ зі Слов`янської міжрайонної прокуратури надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що посадові особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов`янську Донецької області (далі Фонд), зловживаючи службовим становищем всупереч інтересам служби з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, вчинили дії, які завдали заявниці істотні збитки.

Вказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2013 року за №0003478 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.364 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що з 17.06.1987 ОСОБА_5 працювала на посаді інженера технічного відділу Слов`янського будівельно-монтажного експлуатаційного управління-8 ДП «Донецька залізниця». 20.12.1994 року з нею стався нещасний випадок під час виконання нею своїх обов`язків, після чого був складений Акт Н-1 та сформована особова справа ОСОБА_5 як потерпілої на виробництві. У подальшому особова справа була передана до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов`янську.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 неодноразово допитувалось в якості потерпілої (т.1 а.к.п.11-12,80-81,294-295, т.2 а.к.п.167, 175-183, т.3 а.к.п. 7-8,34)

У ході додаткового допиту 10.09.2014 року ОСОБА_5 також надала показання щодо незаконних дій посадових осіб БМЕУ-8, які не надали до Фонду Акт Н-1, не в повному обсязі виплатили їй заробітну плату з 01.01.1991 по теперішній час, підробили наказ №8 від 15.01.1992, відмовляють їй у видачі копій наказів, особових рахунків, розрахункових відомостей, табелів обліку робочого часу, листків непрацездатності, відомостей по виплаті за медикаменти; з 20.12.1994 не проводили виплати за медикаменти, масажі тощо; незаконно передали до Фонду Акт Н-1 від 19.09.1995, в якому вказано 50% вини підприємства у нещасному випадку. (т.1 а.к.п. 294-295).

До матеріалів провадження долучено копії актів Н-1 від 17.03.1995 та від 19.09.1995, згідно яких встановлено, що в акті Н-1 від 17.03.1995 встановлена ступінь вини в нещасному випадку підприємства 50%, ОСОБА_5 50%, а в акті Н-1 від 19.09.1995 встановлена ступінь вини в нещасному випадку підприємства 100%. Підставою для складання нового акту Н-1 із зазначенням 100% вини підприємства є протокол засідання комісії з охорони праці Слов`янської дистанції цивільних споруд від 19.09.1995, згідно якого, в ході розгляду звернення керівництва Краснолиманського відділення дороги до комісії з охорони праці Слов`янської дистанції цивільних споруд про перегляд рішення в частині змішаної відповідальності по факту травмування ОСОБА_5 , постановили вважати вину дистанції 100% (т.2 а.к.п.111-113, 114, 115-116).

Допитаний 13 грудня 2013 року в якості свідка начальник Фонду ОСОБА_6 пояснив, що потерпіла на виробництві ОСОБА_5 отримує всі необхідні виплати відповідно до чинного законодавства. Неодноразово територіальна інспекція з питань праці у Донецькій області перевіряла правильність нарахування ОСОБА_5 виплат та ніяких порушень виявлено не було (т. 1 а.к.п. 192-194).

Допитаний в якості свідка колишній начальника Фонду ОСОБА_7 пояснив, що всі виплати потерпілій на виробництві ОСОБА_5 здійснювались без порушень законодавства. Також він пояснив, що ОСОБА_5 не бажала передачі її особової справи як потерпілої з підприємства до Фонду, у зв`язку з чим вони звертались до обласного управління за роз`ясненнями, після чого особова справ була передана без її заяви-згоди (т. 1 а.к.п. 216-217).

Згідно Акту №05-23-19/0017 перевірки додержання законодавства про працю Фондом від 11.02.2005 р., проведеної територіальною державною інспекцією з питань праці у Донецькій області, встановлено, що відповідно до акту прийняття-передачі справ потерпілих на виробництві №233 від 12.12.2003, на підставі Постанови комісії з питань вирішення спорів про відділенні виконавчої дирекції фонду страхування від нещасних випадків в м. Слов`янську, Відділення ВДФ у м. Слов`янську прийняло до виплати особову справу ОСОБА_5 без її заяви. Згідно до змін, що внесені Постановою Фонду від 24.02.04 р. №7 до п.4.1 «Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві документів, що підтверджують право застрахованого на страхову виплату» з переліку документів в особових справах виключено заяву потерпілого на ім`я начальника ВВФ. Тобто, справи передаються до фонду без згоди потерпілого. В ході даної перевірки виявлене лише порушення вимог постанови КМУ №159 від 21.02.2001 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам утрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушення строків їх виплати», а саме ОСОБА_5 несвоєчасно виплачені суми відшкодування шкоди, за що своєчасно не була нарахована компенсація (т.1 а.к.п.208-209).

Також, згідно Акту №31 перевірки додержання законодавства про працю від 13.05.2004, порушень щодо виплати Фондом ОСОБА_5 передбачених законодавством виплат як потерпілій на виробництві не виявлено (т.1 а.к.п.210-211).

Щодо незаконних дій посадових осіб Слов`янського будівельно-монтажного експлуатаційного управління ДП «Донецька залізниця» (колишнє НГЧ-8, далі БМЕУ-8), а саме виплат ОСОБА_5 заробітної плати з 01.01.1991 по теперішній час та підробки кадрових документів щодо її переміщення по посадах (в тому числі наказу №8 від 15.01.1992) досудовим розслідуванням встановлено наступне.

В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.11.2014 з БМЕУ-8 вилучені кадрові документи щодо прийняття, переміщення та звільнення ОСОБА_5 та бухгалтерські документи щодо нарахування та виплати їй заробітної плати, а саме: особова картка № НОМЕР_1 , копія наказу №81в від 06.04.1987 р., наказ №203 від 17.06.1987, №8 від 15.01.1992, №182 від 10.10.1995, №236 від 25.12.1995, №93 від 10.06.1996, №95 від 12.06.1996, №189 від 16.10.1996, №71 від 05.05.1997, особові рахунки за період з 1991 по 1997 рр., акти про знищення інших кадрових та первинних бухгалтерських документів (т.2 а.к.п. 3-4, 5-6, 7-8).

Постановою слідчого від 02.03.2016 в кримінальному провадженні було призначено проведення судово-економічної експертизи з метою перевірки доводів потерпілої щодо розміру заробітної плати та відшкодувань шкоди у зв`язку із втратою працездатності ОСОБА_5 . На дослідження експертам були надана кадрова документація, отримана під час виконання ухвали слідчого судді від 17.11.2014 про тимчасовий доступ до речей і документів (т.2 а.к.п. 79).

Згідно повідомлення Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз №268 від 21.03.2016 про неможливість надати висновок вбачається, що у зв`язку зі знищенням листків непрацездатності, табелів обліку робочого часу, штатних розписів, неможливо надати висновок бухгалтерської експертизи щодо правильності нарахування ОСОБА_5 заробітної плати та виплат по відшкодуванню шкоди у зв`язку із втратою працездатності (т.2 а.к.п.85-86).

Постановою слідчого від 27.12.2015 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу з метою перевірки доводів заявниці щодо підробки наказів про її переміщення (т.2 а.к.п. 62).

Згідно висновку експерта №2665 від 22.01.2016 за результатами проведення почеркознавчої експертизи, встановити ким, ОСОБА_5 , чи іншою особою виконані підписи в наказі №8 від 15.01.1992, №182 від 10.10.1995, №236 від 25.12.1995, №95 від 12.06.1996 та особовій картці №122 не виявляється можливим. Експертом вказується, що неможливо встановити ким саме зроблені підписи чи іншою особою чи Колесниковою, оскільки підпис ОСОБА_8 відрізняється від того, який був в наказах в 1992-95 роках. Експерт не виключає того факту, що то може бути підпис ОСОБА_8 . Відсутність однозначності в оцінці розходжень не дозволила вирішити питання про виконавця ні в категоричній, ні в ймовірній формі (т.2 а.к.п. 70-77)

Під час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження була долучена копія висновку спеціаліста №01-070 від 14.11.2008, отриманого за результатами почеркознавчого дослідження, проведеного на підставі листа Краснолиманського транспортного прокурора. Згідно вказаного висновку, підписи в заяві від 10.10.1995, наказі №182 від 10.10.1995, заяві від 25.12.1995, наказі №236 від 25.12.1995, наказі №189 від 16.10.1996 виконані ОСОБА_5 (т.2 а.к.п. 88-95).

Допитані свідки, колишній начальник БМЕУ-8 ОСОБА_9 та колишній помічник начальника з кадрів ОСОБА_10 пояснили, що всі виплати, переміщення та звільнення ОСОБА_5 здійснювались без порушень чинного на той час законодавства (т. 1 а.к.п. 181-183, т.2 а.к.п. 101-103).

Рішенням Слов`янського міського суду Донецької області від 12.06.2003 в задоволенні позову ОСОБА_5 до Слов`янської дистанції цивільних споруд про оскарження дисциплінарного стягнення, визнання незаконними наказів, про поновлення на роботі та стягненні заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягненні різниці заробітної плати, відшкодуванні шкоди, спричиненого ушкодження здоров`я, витрат на лікування, санаторно-курортне лікування та відшкодування моральної шкоди відмовлено в повному обсязі (т.1 а.к.п.169).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03.02.2004 рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2003 року залишено без змін (т.1. а.к.п.168).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 26.11.2004 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до Донецької залізничної дороги про визнання недійсними записів у трудовій книжці, скасування наказів №15,16,17,18 про тимчасові переведення відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення (т.2 а.к.п.154-155).

Згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду від 08.12.2009, що набуло законної чинності 22.12.2009, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про поновлення на роботі, скасування наказу №8 від 15.01.1992, внесення змін до наказу №71 від 05.05.1997, скасування записів у трудовій книжці, стягненні заробітної плати інженера технічного відділу з 01.01.1992 по 05.05.1997 та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено через відсутність підстав (т.2 а.к.п. 105-107).

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2011 на підставі п.2 ч.1.ст.205 ЦПК України закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ДП «Донецька залізниця», про стягнення недовиплаченої заробітної плати. На обґрунтування свого рішення суд зазначив, що такі вимоги позивача вже були предметом судового розгляду (т.1 а.к.п.170-171). Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 09.11.2011 ухвала суду першої інстанції від 27.09.2011 залишена без змін (т.1 а.к.п. 172).

24 квітня 2019 року слідчим слідчого відділу Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (т.3 а.к.п.69-71).

Не погодившись з вказаною постановою 02 травня 2019 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого відділу Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 на закриття провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року.

23 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження 0003478 від 18 травня 2013 року (т.3 а.к.п. 85-88).

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 звернулась до Донецького апеляційного суду з апеляційною скаргою та 01 серпня 2019 року колегією суддів Донецького апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2019 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою було вирішено скасувати постанову слідчого Слов`янського відділення поліції в Донецькій області ОСОБА_11 від 26 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження, направити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00003478 від 18 травня 2015 року, за ч. 1 ст. 364 КК України для проведення досудового розслідування.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Відповідно до ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим, виходячи з такого.

Вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови у ст. 110 КПК України, не дотримані.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, тобто без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий належним чином не вмотивував прийняте рішення, лише формально послався на відсутність події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так слідчим під час проведення досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для встановлення обставин справи, слідство проведено формально, вищевказана постанова винесена передчасно, необґрунтовано та без дослідження всіх обставин справи, тому є законні підстави скасувати вищевказану постанову слідчого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, колегією суддів Донецького апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 та скасовано постанову слідчого Слов`янського відділення поліції в Донецькій області ОСОБА_11 від 26 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження, направити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00003478 від 18 травня 2015 року, за ч. 1 ст. 364 КК України для проведення досудового розслідування, в ухвалі зазначено, які дії необхідно виконати слідчому.

Однак, після скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчим не виконано жодних дій, та знову ж винесено аналогічну постанову про закриття кримінального провадження.

Тобто не вжиті всі заходи щодо збирання доказів, не проведено повне і всебічне розслідування, не проведені всі необхідні слідчі дії для встановлення істини по справі.

У зв`язку з наведеним слідчий суддя вважає, що вимоги ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно зі ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,304, 309, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого слідчого відділу Слов`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 від 25 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003478 від 18 травня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали проголошено 26 березня 2020 року.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1