ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/135/20 Справа № 208/107/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області

від 08 січня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038, відносно

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області, громадянина України,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22:00 години до 06:00 години 07 березня 2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, іншого підозрюваного та свідків у цьому кримінальному провадженні спростовуються матеріалами кримінального провадження та позицією учасників процесу, які дають підстави вважати, що підозрюваний має свою позицію щодо визнання винуватості за пред`явленої підозри, і підстав спростовувати таку позицію не має.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчий суддя не врахував того, що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення. Вважає обґрунтованими та доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що може мати наслідки нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 відоме місцезнаходження потерпілого та свідків події.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенню клопотання слідчого.

Як слідує з клопотання та наданих до нього матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, в провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській областіперебувають матеріали досудового розслідування №0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

08 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що виразилось у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 07 січня 2020 року, в ході якого виявлено та вилучено дерев`яну палицю та дерев`яну биту; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07 січня 2020 року, який повідомив про події, що сталися 07 січня 2020 року у приміщенні пункту прийому металобрухту, розташованого по вул.Вокзальній, 1-А у м.Кам`янському; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08 січня 2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 як особу, що 07 січня 2020 року, приблизно о 07:00 годин по вул. Вокзальній, 1-А, в приміщенні приймальні металобрухту в ході конфлікту, тримаючи в правій руці дерев`яну биту наніс два удари в область голови чоловіку, котрий лежав на землі спиною; листом головного лікаря КЗ Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова від 08 січня 2020 року, з якого слідує, що ОСОБА_10 з 07 січня 2020 року знаходиться на лікуванні з діагнозом: Тяжка відкрита черпно-мозкова травма. Забій головного мозку ІІІ ступеню. Гострі епідуральні гематоми з обох сторін. Стан після операції 07 січня 2020 року кістково-пластична трепанація черепу справа. Видалення гострої епідуральної гематоми справа.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини

від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні через недоведеність прокурором обставин, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою та вони не є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити, зважаючи в тому числі і на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою схилення їх до зміни показів.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не було враховано всіх обставин, як того вимагає ст. 178 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає виправданим необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне скористатися правом, визначеним у ч. 4 ст. 183 КПК України, та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні за підозрою особи у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 березня 2020 року.
Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання Кам`янському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпродзержинську місцеву прокуратуру Дніпропетровської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4