ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1380/20 Справа № 202/6191/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001277 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001277 від 11.08.2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, було повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що, як вбачається з матеріалів, місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 зазначено за адресою - квартира АДРЕСА_1 . Проте, за судовими викликами обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся, відповідно до рапортів робітників поліції за місцем проживання, зазначеним у обвинувальному акті, не проживає довготривалий час.
Суд вказав, що слідчий (прокурор), зазначаючи місце проживання обвинуваченого, не переконався в тому, чи дійсно останній там проживає, не встановив повні анкетні дані обвинуваченого щодо його намірів про місце мешкання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, судом неодноразово виносилися ухвали про здійснення примусового приводу обвинуваченого ОСОБА_8 , проте ухвали суду фактично виконані не були, обвинувачений до суду не доставлений, та місце його фактичного проживання встановити не можливе. Також відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування - розділ 3 (а.п. 8), ніяких заходів забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування застосовано не було, що свідчить про незабезпечення прокурором аніяких заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року скасувати та направити обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на новий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказана ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства.
Зазначає, що в описовій частині обвинувального акта міститься адреса проживання обвинуваченого, а саме: АДРЕСА_2 . На момент направлення обвинувального акту до суду 29.08.2019 року, ОСОБА_8 проживав за вищевказаною адресою, що підтверджується рапортом о/y СКП Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та допитом підозрюваного ОСОБА_8 . Таким чином, на думку прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001277відносно ОСОБА_8 відповідає всім вимогам, визначеним в ст.291 КПК України.
Також вказує, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0001277 не встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній з`являвся до слідчого, щиро розкаявся у скоєному злочині та був ознайомлений з обов`язками підозрюваного, зокрема прибувати за викликом до суду.
Звертає увагу, що на цій стадії кримінального провадження сторона обвинувачення позбавлена можливості проводити будь-які слідчі розшукові дії, а тому це повинен зробити суд, зокрема оголосити обвинуваченого у розшук.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 за вказаною в обвинувальному акті адресою на даний час не проживає, його місцезнаходження не відомо, з рапортів, що неодноразово надавались співробітниками Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на ухвали суду про привід обвинуваченого убачається, що за місцем проживання, зазначеним у обвинувальному акті, а саме : АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_8 не проживає довготривалий час, на даний час місцезнаходження останнього не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.
Згідно змісту оскаржуваної ухвали, враховуючи відповідно вказані вище обставини, суд першої інстанції в повній мірі обґрунтував і навів підстави та мотиви прийняття рішення щодо повернення обвинувального акту для встановлення і зазначення фактичного місця проживання обвинуваченого органом досудового розслідування.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону, а саме невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей щодо місця проживання ОСОБА_8 , є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, що позбавляє суд призначити судовий розгляд та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне і обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів, вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4