СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/716/20 ун. № 759/2256/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисники обвинуваченого: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_10 , представник потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 06 лютого 2020 року.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані вимоги, передбачені ст. ст. 32, 291 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, представників потерпілого, захисників обвинуваченого та обвинуваченого, які, зважаючи на прийняте судом рішення про відмову у повернені обвинувального акта, підтримали думку прокурора про можливість призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, вивчивши долучені до обвинувального акту додатки, колегія суддів вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва. Підстав для закриття чи зупинення провадження у справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

Крім того, прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, наявний ризик його переховування від суду, впливу на очевидців, заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений, якого підтримав захисник, заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його поданим з порушенням строку та безпідставним.

Заслухавши думку прокурора, якого підтримали представники потерпілого, думку обвинуваченого та захисників, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню. При цьому, суд бере до уваги таке.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 06 листопада 2019 року був затриманий у межах даного провадження і з того часу на підставі ухвал слідчих суддів про обрання (продовження) запобіжного заходу перебував під вартою. Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року запобіжний захід обвинуваченому змінено на домашній арешт, який сплив 10 лютого 2020 року.

06 лютого обвинувальний акт за даним провадженням був направлений до суду і в той же день відбувся автоматизований розподіл даної справи між суддями (утворено судову колегію у складі трьох суддів). У зв`язку з перебуванням головуючого у справі з 06 по 10 лютого 2020 року у нарадчій кімнаті в іншій справі ухвалою колегії суддів 10 лютого 2020 року було призначено підготовче судове засідання за даним обвинувальним актом.

За час перебування на волі ОСОБА_7 добросовісно виконував свої обов`язки щодо прибуття за першим викликом до суду (своєчасна явка обвинуваченого до суду зафіксована 17 березня 2020 року, тобто в умовах карантину, та 04 червня 2020 року).

Згідно з правилами ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів під час судового провадження є виключно забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з правилами п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби судового провадження виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні. А ч. 3 ст. 176 КПК України прямо передбачає, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що є певні обставини, які достатні для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризику або ризикам, на які посилається прокурор.

Натомість, ризики, запобігання яким актуалізоване у ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ухилення від суду, прокурор не довів. Поведінка ж обвинуваченого свідчить про відсутність з його боку наміру ухилятися від суду, виявити який ОСОБА_7 мав можливість протягом тривалого часу. Даних про намагання останнього знищити (приховати) чи спотворити докази, вплинути на конкретних очевидців подій суду не подано. Обвинувачений раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки за місцем свого проживання (одружений, наявні утриманці), є особою з інвалідністю.

Безумовно колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину (ст. 12 КК України), а обгрунтованість підозри у цих діях грунтується на доказах, джерела походження яких вказано у реєстрі до матеріалів провадження (зокрема, обвинуваченого було затримано на місці вчинення дій, що ставляться йому у провину). Бере суд до уваги і тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання судом його винуватим.

Однак, самої тяжкості обвинувачення та ймовірного покарання недостатньо для обрання запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, суд керуючись правилами ч. 3 ст. 194 КПК України вважає на даному етапі за достатнє покласти на обвинуваченого обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом.

У межах даного провадження потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, даний позов змінено шляхом збільшення розміру такої шкоди, яка підлягає відшкодуванню, а саме матеріальної 513 246 грн. 64 коп., а моральної 5 000 000 грн.

Також представники потерпілих заявили клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого та звільнення його від сплати судового збору за подання позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши думку сторін, проаналізувавши наявні матеріали провадження, колегія суддів вважає, що поданий потерпілим цивільний позов з урахуванням внесених до нього змін належить прийняти до провадження як такий, що відповідає вимогам закону щодо форми та змісту, клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого задоволенню не підлягає через його вирішення під час досудового розслідування шляхом накладення такого арешту на житло обвинуваченого, що відповідає вимогам розумності забезпечення права потерпілого на відшкодування, а клопотання про звільнення від сплати судового збору належить задовольнити через зв`язок відшкодування із тяжким ушкодженням здоров`я внаслідок злочину, щодо якого висунуто обвинувачення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-316, 176-178, 183, 193, 196, 350, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва з обов`язковою участю прокурора на «10» серпня 2020 року о 10 годині 00 хвилин.

Справу розглядати колегією суддів.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого та його захисників, повідомити потерпілого та його представників, явку яких визнати не обов`язковою.

Клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_13 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом

Прийняти в межах даного судового провадження до розгляду поданий потерпілим цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди з урахуванням внесених до нього змін, а саме матеріальної 513 246 грн. 64 коп., а моральної 5 000 000 грн., у зв`язку з чим визнати обвинуваченого цивільним відповідачем, а потерпілого цивільним позивачем.

Звільнити потерпілого від сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Клопотання представника потерпілого про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16