н/п 1-кп/953/775/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, працюючого підсобним робочим на фабриці «Варіант», судимого 23.02.2016 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.296 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, в порядку ст.105 КК України звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру з передачею під нагляд батьків строком на 1 рік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -
В провадження Київського районного суду м. Харкова з грудня 2017 року перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. З 27.08.2017 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 р. ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України і йому було призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
За апеляціями заступника прокурора Харківської області та захисника адвоката ОСОБА_6 ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.04.2020 вирок Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 відносно ОСОБА_8 був скасований і призначено новий судовий розгляд.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, саме можливість ОСОБА_8 переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений просили змінити обраний ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, а також зазначили, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи попередній вирок, вказав про необхідній перевірки доводів апеляційних скарг обвинуваченого, захисника, прокурора Харківської області, які вказували, що дії ОСОБА_8 належить кваліфікувати за ст.124 КК України, та прийняти рішення у відповідності до вимог КПК України. Крім того, просили врахувати, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване постійне місце проживання, на момент затримання працював.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу задоволенню не підлягає, а клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В обґрунтування клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, проте даних, підтверджуючих продовження їх існування на даній стадії судового розгляду, прокурор не навів.
Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На даній стадії судового розгляду, коли вже допитаний потерпілий, досліджені письмові докази по справі, а прокурором не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідність продовження строку застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді саме тримання під вартою, враховуючи тривалий час розгляду справи та неможливість сторони обвинувачення забезпечити явку в судове засідання для допиту свідків обвинувачення, суд вважає за доцільне змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю, на момент затримання мав постійне місце роботи, суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю в повній мірі відповідатиме меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .
Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши обвинуваченому ОСОБА_8 залишати житло квартиру АДРЕСА_2 без дозволу суду на строк два місяці, тобто до 08 вересня 2020 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) носити електронний засіб контролю.

У зв`язка із обранням запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвалу для виконання в частині застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити органу поліції Київському відділу поліції ГУНП в Харківській області. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурор та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_9
ОСОБА_3