Справа № 456/4564/19
Провадження № 1-кп/456/534/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , діючи умисно та маючи намір на незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, без мети збуту, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015 та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 03.06.2009 №589, незаконно придбав, переніс та зберігав психотропну речовину в особливо великих розмірах. Так, ОСОБА_5 у квітні місяці 2019 року більш точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на вул. Остапа Нижанківського неподалік залізничного переїзду в м. Стрий Львівської області, що поблизу гаражного кооперативу ім. Нижанківського, при невстановлених слідством обставинах, придбав, шляхом відшукання та в подальшому переніс до гаражного приміщення № НОМЕР_1 ім. Нижанківського, що у м. Стрию по вул.Нижанківського Львівської області, де і зберігав 5 полімерних пакетів з порошкоподібною речовиною, що містили амфетамін, без мети збуту, що згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів становить 54,6416 грам та містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг якої обмежено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, та згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до особливо великих розмірів.

В подальшому, 17.04.2019 під час проведення санкціонованого обшуку працівниками Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області в гаражі № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному кооперативі імені Нижанківського, що по вул. Нижанківського у м. Стрию Львівської області, яким упродовж 3 років користується ОСОБА_5 у присутності понятих у газовій плиті було виявлено та вилучено 5 поліетиленових пакетів з речовиною білого кольору, що містять амфетамін.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання, перевезення, зберігання психотропних речовин в особливо великому розмірі без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.309 КК України.

У кримінальному провадженні № 0000453 від 18.04.2019, 20.11.2019 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 3 ст. 309 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_5 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 309 КК України - у вигляді позбавлення волі на п`ять років із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України. Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_4 не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,відсутність обтяжуючих обставин, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, має на утриманні малолітню дитину, а також те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості у виді 5 років позбавлення волі.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України та визначення тривалості іспитового строку, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У кримінальному провадженні № 167/341/16-к у постанові від від 24 травня 2018 року, Верховний суд вказав, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання або призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом застосовуючи ст. 69 КК.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 /три/ роки.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України,

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 20.11.2019 у кримінальному провадженні № 0000453 від 17.04.2019, укладену між прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, й призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 /три/ роки.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Процесуальні витрати за проведення комплексної судової дактилоскопічної, молекулярно-генетичної та експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в межах дактилоскопічної експертизи №4/369 від 24.06.2019 в сумі 1099 /одна тисяча дев`яносто дев`ять/ грн. 07 коп.; експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №3/443 від 01.07.2019 в сумі 1884 /одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири/ грн. 12 коп.; біологічної експертизи №10/353 від 05.07.2019 у сумі 23 685 /двадцять три тисячі шістсот вісімдесят п`ять/ грн. 19 коп., а всього 26 668 /двадцять шість тисяч шістсот шістдесят вісім/ грн. 38 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходиться в п`яти полімерних пакетах, в якій виявлено амфетамін (опечатано та поміщено в пакети №3817156, №3817157, №3817159, №3817158, №3817155), що віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено (маса амфетаміну становить 12,9194 грам, 11,6974 грам, 12,9641 грам, 13,0316 грам та 4,0902 грам, загальна маса амфетаміну становить 45,6416 грам), марлеві тампони із змивами з рук ОСОБА_5 (опечатано та поміщено в пакет №3817154), дактилокарту ОСОБА_5 (поміщено та опечатано в пакет №2919294), зразок буквального епітелію ОСОБА_5 (поміщено та опечатано в паперовий пакет) знищити; блокнот (опечатано та поміщено в пакет №3099267) залишити при матеріалах кримінального провадження; дві гривні (опечатано та поміщено в пакет №3099267) конфіскувати в дохід держави.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1