Справа № 457/820/17
пр.№ 1-кп/464/148/20
У Х В А Л А

02 березня 2020 року колегія суддів Сихівського районного суду м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0000748 від 22.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України,-

при участі сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

в провадження Сихівського районного суду м.Львова 26.03.2019 надійшло кримінальне провадження №0000748 від 22.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою суду від 10 січня 2020 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів, строк дії запобіжного заходу закінчується 09.03.2020.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечили, щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики відсутні, обвинувачений раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, а тому просять застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають що ризики відсутні, обвинувачений позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_6 має встановлений діагноз: хронічний вірусний Гепатит С, матір останнього має хронічні захворювання: гостра вогнещева ішемія у вертебро-базилярному басейні грунті церебросклерозуз гіпертонією, рефлекторний правобічний геміпарез, астено-вегетативний синдром, дифузний кардіосклероз, а тому просять суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, за який законом передбачене покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, враховуючи дані про особу обвинувачених, їх вік, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, а саме: ОСОБА_5 одружений, ФОП, раніше несудимий; ОСОБА_6 одружений, не працює, що свідчить про те, що в нього не має офіційного джерела доходу, раніше судимий за особливо тяжкі злочини, що також свідчить про існування ризику того, що обвинувачений ОСОБА_6 може і в подальшому вчиняти нові кримінальні правопорушення; наявність у даному кримінальному провадженні свідків, які ще не допитані та вплив на яких може спотворити хід судового розгляду по даному кримінальному провадженні, а тому усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, можуть продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою, застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу за даних обставин буде недоцільним.

Задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою виключає можливість задоволення клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу більш м`яким.

Інший запобіжний захід за даних обставин застосований бути не може.

На підставі викладеного і керуючись статтями ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 331 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станиля Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали у частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою шістдесят днів (обчислюється з 02.03.2020 та триває до 30.04.2020 включно).
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дрогобич, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали у частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою шістдесят днів (обчислюється з 02.03.2020 та триває до 30.04.2020 включно).
У задоволенні клопотань захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ЛУВП №19.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7-ми діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05.03.2020 о 16.30 год.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3