справа № 208/2529/20
провадження № 1-кп/208/530/20
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду

06 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні призначеному 23.04.2020 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000585, що надійшли до суду 23.04.2020 року з Дніпродзержинської місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів зазначеного обвинувального акта вбачається, що кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Дніпродзержинська, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, або повернення обвинувального акта прокурору, судом не вбачається.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений та його захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і суд не вбачає для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше вчиняв тяжкий злочин майнової спрямованості, а також не має постійного місця роботи, мешкання, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про те що останній може у будь який момент може залишити межі міста та області з метою переховування від суду, а також особисто знайомий зі свідками по кримінальному провадженні, вказує на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від суду, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 на домашній арешт, який на його думку у повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Ризики перелічені прокурором у клопотанні тільки задекларовано, але ніякими матеріалами не підтверджено. Просив врахувати пандемію в Україні коронавіруса, рекомендацій по можливості обирати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, тобто в місцях скупчення людей. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, вважає, що у даному випадку, доводи про обрання запобіжного заходу менш суворого, чим тримання під вартою, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, раніше неодноразово судимий.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу на стадії досудового слідства у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за умисні, тяжкі корисливі злочини, знов обвинувачуються у вчиненні аналогічного за складом злочину, враховуючи, що перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може ухилятись та переховуватись від суду з огляду на міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винним, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинуваченого під варту, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, розмір застави який достатньою мірою забезпечить належне виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків повинен становити 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183-184, 331, 314, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 13.05.2020 року о 14.30 годині.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 02 липня 2020 року.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та в цьому випадку покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками по справі поза межами судового засідання

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , окрім застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1