ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3260/19
Провадження № 1-кп/636/56/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

прокурорів Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000975, внесеного 30 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченої

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, громадянки України, неодруженої, працюючої оброблювачем деталей та напівфабрикатів в ФОП ОСОБА_9 , раніше не засудженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 30.06.2019, приблизно о 6.00 год., керуючи технічно справним автомобілем «SUBARU LEGACY OUTBACK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», в Чугуївському районі Харківської області, зі сторони м. Чугуїв в напрямку м. Ізюм зі швидкістю 70 км/год., в районі 561 км+220 м вище вказаної автодороги, порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб маги змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи необережно, обрала таку швидкість руху і такі прийоми керування, при яких втратила контроль над керуванням автомобіля та допустила його виїзд за праву межу проїжджої частини, де сталося перекидання даного автомобіля, внаслідок чого пасажир ОСОБА_10 загинула на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи причиною смерті ОСОБА_10 стала тупа травма голови, субарахноїдальні крововиливи в мозок і мозочок, що призвело до порушення мозкового кровообігу і діяльності ЦНС. Згідно з висновком судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_11 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лонної та сідничної кісток справа, які за своїм ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень і отримані внаслідок ДТП.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «SUBARU LEGACY OUTBACK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй злочині визнала, пояснивши обставини його вчинення як зазначено в обвинувальному акті, вказавши на те, що в цей день вона їхала за кермом автомобіля «SUBARU LEGACY OUTBACK» в Чугуївському районі Харківської області, зі сторони м. Чугуїв в напрямку м. Ізюм зі швидкістю близько 70 км/г, так як дорогу перебігала лисиця та її засліпило сонце, і вона допустила виїзд за праву межу проїжджої частини, де сталося перекидання даного автомобіля, по причини внаслідок чого пасажир її мати ОСОБА_10 загинула на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи, а саме: дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, а саме:

- довідки ОСК ГУНП України в Харківській області та ОСК МВС України № 106-25072019/63091 від 25.07.2019 про судимість обвинуваченої ОСОБА_8 , згідно якої обвинувачена раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (а.с. 97);

- інформаційної довідки ДОП СППП Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, згідно якої обвинувачена ОСОБА_8 за місцем проживання зарекомендувала себе позитивно, в зловживанні алкогольних напоїв та наркотичних засобів помічена не була, скандалів у сім`ї та з сусідами не влаштовує, компроментуючих матеріалів щодо неї у ВП не має (а.с. 102);

- довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» № 4891 від 17.07.2019, згідно якої ОСОБА_8 на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 98);

- довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР № 4305 від 22.07.2019, згідно якої ОСОБА_8 на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 99);

- характеристики, наданої ФОП ОСОБА_12 , згідно якої ОСОБА_8 працює оброблювачем деталей, напівфабрикатів та виробів з грудня 2018 по теперішній час, за час роботи проявила себе як працелюбний і відповідальний працівник, претензій та зауважень з боку керівництва до робити не було (а.с. 96).

Дослідивши та проаналізувавши вивчені у справі докази, суд приходить до висновку, що в сукупності з наведеними доказами, дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачена ОСОБА_8 своїми діями вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_11 середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд визнає її щире каяття та визнання вини і думку потерпілих, які претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають та просять не позбавляти її волі. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлені.

Відповідно до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивні характеристики за місцем проживання та місцем роботи, щире каяття у вчиненому злочині, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди потерпілим.

Слід зазначити, що санкція ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування і не є обов`язковим для суду. Відповідна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 08.02.2018 року у справі №361/2704/16-к, провадження №51-358км18.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу та інші обставини справи, а саме: відсутність матеріальних претензій потерпілих та збитків, суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких необережних злочинів, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину, та враховує позицію державного обвинувача, потерпілих під час судового провадження, які просили не позбавляти обвинувачену волі, і з урахуванням того, що суд позбавлений можливості отримати позицію загиблої вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням керування транспортними засобами, та звільнити з випробовування від відбування призначеного основного покарання з іспитовим терміном, оскільки саме такий вид покарання матиме вплив на її виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченою.

Призначення такого покарання буде відповідати нормам кримінального законодавства України та принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Потерпілою ОСОБА_11 пред`явлений позов про відшкодування матеріальної шкоди, однак під час розгляду кримінального провадження у суді потерпіла відмовилась від позову, просила залишити його без розгляду, оскільки отримала від обвинуваченої кошти в рахунок погашення матеріальної та моральної шкоди, завданої при вчиненні ДТП, яка мала місце 30.06.2019, про що надала письмові заяву, завірену нотаріально. Потерпілий ОСОБА_13 також подав нотаріально засвідчену заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення авто-технічної експертизи № 15564 від 25.07.2019 в розмірі 7065,00 грн. та авто-технічної експертизи № 7/725СЕ-19 від 26.07.2019 в розмірі 1256,08 грн.

Згідно приписів ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2019 накладено арешт на автомобіль «SUBARU LEGACY OUTBACK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 , зберігання якого здійснюється на майданчику Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області. Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, та враховуючи, що у застосуванні арешту відпала потреба, арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді, на автомобіль одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Обвинуваченій ОСОБА_8 в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався. У зв`язку з призначенням обвинуваченій покарання з іспитовим строком, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Стягнути з засудженої ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у сумі 8321 (вісім тисяч триста двадцять одну) грн. 08 коп.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позов ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Зняти арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2019 на автомобіль «SUBARU LEGACY OUTBACK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 та був вилучений під час огляду місця ДТП і поміщений на територію майданчика Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Речовий доказ - автомобіль «SUBARU LEGACY OUTBACK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до майданчика Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_8 ..

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя