Справа № 442/5230/19
Провадження № 1-в/442/260/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі клопотання засудженого ОСОБА_3 про здійснення зарахування в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним вище клопотанням, в якому просить згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк покарання час з 02.09.2011 до 10.07.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обгрунтування клопотання зазначає, що за вироком Луцького міськрайонного суду від 04.04.2018 його було засуджено із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків. Не відбувши повністю покарання, ним було скоєно новий злочин, де його засудили за вироком Луцького міськрайонного суду від 04.06.2018 до 10 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднали невідбуту частину покарання та остаточно засудили до 11 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в частині зарахування покарання один день попереднього ув`язнення за два дні відбутого покарання до набрання вироку законної сили. Вказує, що норми ч. 5 ст. 72 КК України були застосовані не в повному обсязі: а саме Луцький міськрайонний суд застосував дію ч. 5 ст. 72 КК України лише на вирок від 04.06.2018, не було застосовано дію ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII на вирок Луцького міськрайонного суду від 27.04.2012, який набрав законної сили 10.07.2012, за яким він відбував покарання на момент скоєння нового злочину. Таким чином вказує, що ч. 5 ст. 72 КК України не було застосовано до вироку від 27.04.2012.
Засуджений в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2011 по справі № 4-1048/11 подання задоволено; обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на 2 (два місяці); строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 рахувати з 17-50 год 02.09.2011, тобто на строк досудового слідства.
Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2011 по справі № 4-1048/11 подання задоволено; продовжено відносно ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою до 3 (трьох) місяців, тобто на строк досудового слідства.
Відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.04.2012, справа № 0308/231/2012 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України і призначено йому покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 10.07.2012.
Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018, справа № 163/2370/16-к ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187; ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 393; ч. 1 ст. 304 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років; за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, ОСОБА_3 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 27.04.2012 у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 393 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона, протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; до вступу вироку в законну силу, застосовані під час досудового розслідування та продовжені в суді заходи забезпечення кримінального провадження, у виді запобіжних заходів, відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , залишено попереднім у виді домашнього арешту, відносно обох обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , залишено попередніми тримання під вартою; строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати із часу його фактичного затримання з 09.04.2016, зарахувавши йому в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, від 26.11.2015), термін попереднього ув`язнення з 09.04.2016 до моменту набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати із часу його фактичного затримання по час втечі з під варти, а саме з 11.04.2016 по 16.09.2016, та із часу його повторного затримання з 10.10.2016 до моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши йому цей строк в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, від 26.11.2015), як термін попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; вирішено питання судових витрат та речових доказів.
Відповідно до ухвали Волинського апеляційного суду від 05.03.2019 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора залишити без задоволення; апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 задоволено частково; вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018 щодо ОСОБА_3 в частині визнання його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 263 КК України скасувати, провадження у справі в цій частині закрити, у зв`язку із недоведенням вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією в дохід держави належного йому на праві приватної власності майна; за ч. 2 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_3 вважати призначеним покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців із конфіскацією в дохід держави всього належного йому; вважати на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, ОСОБА_3 частково приєднаною невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 27.04.2012 та остаточно визначеним покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; вирок в частині стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в дохід держави судових витрат за проведення експертиз у справі скасовано; в решті вирок залишено без змін.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають „інші кримінально-правові наслідки діяння у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24.12.2015 до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який „іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що „іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Вказаний правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) міститься у Постанові Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17; провадження № 13-31кс18.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України „Про попереднє ув`язнення попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Враховуючи вищенаведене, оскільки вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018 не вирішено питання про зарахування строку попереднього ув`язнення з моменту затримання 02.09.2011 по день набрання законної сили вироком 10.07.2012 обвинуваченому ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, то клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 539, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про здійснення зарахування в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення задовольнити.
Зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України з 02.09.2011 по 10.07.2012, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1