печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0006348 від 03.07.2018 заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0006348 від 03.07.2018 заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна.
В обгрунтування клопотання зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2018 року за № 0006348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 240 та ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, за фактами зловживання службовими особами своїм службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки в складі організованої групи, за фактами порушення встановленого порядку використання надр службовими особами ряду підприємств в складі організованої групи та за фактами незаконного виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збуту підакцизних товарів в складі організованої групи.
06.03.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2019 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки 2а, 2б, 1б, 1в (кадастрові номери :56:000:0057, :56:000:0059, :56:000:0058, :56:000: 0077 ), які використовує ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія», під час якого виявлено та вилучено речі та документи, згідно протоколу обшуку від 06.03.2019 року.
Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України - слідчого слідчого відділу Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_4 від 06.03.2019 року вилучене під час обшуку 06.03.2019 року майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0006348 від 03.07.2018 року.
Слідчий /прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, проти його задоволення заперечували, просили відмовити у його задоволенні, в обґрунтування правової позиції подали письмові пояснення та додаткові документи.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У своєму клопотанні прокурор вказує, що у ході досудового розслідування встановлено, що вказані матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.
Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України - слідчого слідчого відділу Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_4 від 06.03.2019 року вилучене під час обшуку 06.03.2019 року майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0006348 від 03.07.2018 року.
Разом з тим, доказів на підтвердження необхідності накладення арешту прокурором не надано.
Крім того, номер кримінального провадження, який зазначений у витязі з ЄРДР, долучений до матеріалів клопотання і різниться із номером, який зазначений у клопотанні.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підставу та мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадках передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, та не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, а відсутність вказаних доказів позбавляє слідчого суддю можливості перевірити факти викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0006348 від 03.07.2018 заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1