Справа № 750/4738/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/397/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за № 0008557 від 01.11.2018 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.05.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до штрафу в сумі 2550 грн. 00 коп., який 12.06.2019 року повністю сплачений,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначене покарання у виді 4 місяців арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченому визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалено стягнути з нього на користь держави 2145 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого про стягнення майнової шкоди, завданої злочином, - задоволено повністю.

Стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілого 5128 грн. 10 коп. майнової шкоди.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.10.2018 року, близько 08 год. 40 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в середині приміщення «Дому молитви», який розташований на території релігійної організації «Перша Чернігівська Церква Євангельських Християн-Баптистів» за адресою: вул. Всеволода Ганцова, 43 в м. Чернігові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з поверхні столу таємно викрав ноутбук марки «Lenovo» моделі «G500», вартістю 4360 грн. 00 коп. та в подальшому з тумбочки вказаного столу викрав ноутбук марки «Asus» моделі «A9RP», вартістю 1600 грн. 00 коп., бездротову оптичну комп`ютерну мишку марки «OMEGA» моделі «OM-416», вартістю 129 грн. 42 коп., шкіряну сумку-портфель для ноутбука розміром 42/31/7+3 см, вартістю 515 грн. 14 коп. та подовжувач мережевий електричний марки «Makel 4» на 4 роз`єми, довжиною 3 м білого кольору без заземлення, вартістю 123 грн. 54 коп., а всього таємно викрав майна на загальну суму 6728 грн. 10 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просив скасувати вказаний вирок суду та кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час досудового слідства не були з`ясовані ряд обставин, які мають значення для повного і всебічного з`ясування всіх обставині дані порушення не усунуті під час судового слідства.

Зокрема, не було проведено слідчий експеримент з метою перевірки того, чи можливо все майно, яке вказане в обвинувальному акті, скласти в одну сумку і чи буде ця сумка виглядати ідентично тій, що зафіксована на фото. Крім того, суд не звернув увагу на те, що сумка, яка була на плечі у обвинуваченого, виглядає дещо інакше, ніж та, що надана на експертизу.

На думку апелянта, під час досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист, так як він був обмежений в праві давати показання. Дане порушення не було усунуто і судом, так як не було спростовано свідчень останнього про те, що дану сумку йому дав ОСОБА_10 , який є свідком по даному кримінальному провадженню, який потім її забрав та в подальшому видав працівникам поліції разом з викраденими речами.

Вказує, що суд, посилаючись на показання потерпілого, як на доказ вини його підзахисного, не врахував, що потерпілий очевидцем події не був та не бачив, що саме обвинувачений скоював крадіжку його майна.

Зауважує, що ОСОБА_7 дійсно проходив під камерами відеоспостереження з сумкою, але про те, що вона крадена він не знав.

Показання свідка ОСОБА_11 є неправдивими та надані з метою виправдання ОСОБА_10 , який є її знайомим. Крім того, під час досудового слідства остання надавала інші свідчення.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом не було враховано те, що він має постійне місце проживання, працевлаштований та являється учасником бойових дій.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката прокурор вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що зранку 29.10.2018 року він зустрівся з ОСОБА_10 та його товаришем, які попросили його, щоб у нього вдома полежала сумка з ноутбуком, мишкою та зарядним пристроєм, на що він погодився та відніс сумку з речами додому. Близько 08 години до нього додому прийшов ОСОБА_10 , а через деякий час прийшла ОСОБА_12 , яка в під`їзді про щось спілкувалася з ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_13 , забрав сумку з ноутбуком і вони поїхали до ігрового закладу «Космолот», де працювала ОСОБА_13 . Про що вони спілкувалися йому невідомо. Не заперечує, що на відео з камер спостереження зображений саме він, але крадіжки він не скоював. Рухаючись по вказаному напрямку, він хотів скоротити шлях додому.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями у суді 1 інстанції потерпілого ОСОБА_9 , згідно яких 27.10.2018 року, у вечірній час, після закінчення релігійної служби в Будинку молитви за адресою: м. Чернігів, вул. В.Ганцова, 43, він залишив власний ноутбук «Lenovo» з аксесуарами на столі, а ноутбук марки «Asus» моделі «A9RP», бездротову оптичну комп`ютерну мишку марки «OMEGA», шкіряну сумку-портфель для ноутбука, подовжувач поклав в тумбочку столу та пішов додому. Наступного дня, 28.10.2018 року, близько 09 години, коли прийшов до «Дому молитви», то виявив, що вказані вище речі були викрадені. Під час перегляду відеозаписів з камер спостереження, розташованих на сусідніх будинках був зафіксований молодий чоловік, який рухався з належною йому сумкою -портфелем для ноутбуку. Він звернувся до поліції з приводу викрадення речей. Через деякий час йому був повернутий ноутбук марки «Asus». Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Згідно показань, наданих у суді першої інстанції свідка ОСОБА_10 , в 2018 році, близько о 11 год., він взяв ключі у свого друга ОСОБА_7 від його квартири і поїхав до нього додому погодувати собаку. Через 30 хвилин після нього до квартири прийшов ОСОБА_7 . У нього при собі був ноутбук марки «Asus» з мишкою та зарядним пристроєм. Про ноутбук ОСОБА_7 нічого не розповідав. Він побув ще 5-10 хвилин, а потім пішов. Приблизно через три тижні поліцейські його та ОСОБА_7 відвезли до відділу поліції і попросили повернути ноутбук, який виявився краденим. В цей же день він поїхав до ОСОБА_13 , пояснив ситуацію і та повернула ноутбук. Цей ноутбук він видав працівникам поліції і написав відповідну заяву.

Свідок ОСОБА_13 , допитана судом 1 інстанції, показала, що в 2018 році вона працювала на ігрових автоматах в «Космолоті», що по вул. Рокосовського в м. Чернігові, де і познайомилася з ОСОБА_7 . Восени 2018 року їй зателефонував ОСОБА_7 і запропонував придбати старий ноутбук, марки якого вона не пам`ятає. Подивившись ноутбук вона придбала його за 450 грн. Через день вночі їй зателефонував ОСОБА_10 і сказав, що потрібно повернути ноутбук, бо він крадений. Вона передала ноутбук ОСОБА_10 , а той повернув їй гроші.

Згідно показань свідка ОСОБА_11 , наданими суду 1 інстанції, встановлено, що в листопаді 2018 року, будучи у гостях у ОСОБА_7 , у кімнаті останнього вона бачила два ноутбуки марки «Lenovo» та «Asus». В розмові він пояснив, що вкрав ці два ноутбуки з церкви. Він попросив її допомогти розблокувати ноутбук марки «Lenovo». Вона звернулася до ОСОБА_14 , який допоміг розблокувати ноутбук і вона повернула його ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_14 суду 1 інстанції підтвердив, що в листопаді 2018 року до нього звернулася знайома ОСОБА_12 з проханням розблокувати ноутбук марки «Lenovo», що він і зробив. Через деякий час він виніс ОСОБА_15 під під`їзд вже розблокований ноутбук. В його присутності вона передала цей ноутбук ОСОБА_7 , який був з нею, і той поклав його в рюкзак. За ремонт з ним розрахувалася ОСОБА_15 .

Наведені свідчення потерпілого та свідків суд обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм належну оцінку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

За зазначених обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про наявність суперечностей у показаннях свідка ОСОБА_11 . Незначні суперечності в них пояснюються індивідуальним сприйняттям подій, що відбувались та значним проміжком часу, що пройшов з моменту вчинення кримінального правопорушення та не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого. Також не встановлено з її боку зацікавленості та підстав для обмовлення обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння. Показання вказаного свідка є детальними, послідовними та логічними щодо обставин, викладених в обвинувальному акті.

Вина обвинуваченого підтверджується також іншими письмовими доказами, які містять матеріали провадження, які були досліджені в судовому засіданні суду першої інстанції.

Так, згідно відеозапису з камер спостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що 28.10.2018 року, о 08 год. 58 хв., обвинувачений ОСОБА_7 швидко крокує повз будинок АДРЕСА_3 , маючи на плечі сумку для ноутбука світло - коричневого кольору, яка належить потерпілому.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 20.12.2018 року та 10.04.2019 року свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка продала їй ноутбук, який належить потерплому, а свідок ОСОБА_14 впізнав обвинуваченого, як особу яка в середині листопада 2018 року разом з його знайомою забирали ноутбук марки «Lenovo» моделі «G500», який належить потерпілому, після зняття ним паролю з облікового запису.

Під час огляду місця події 09.11.2018 року був оглянутий ноутбук марки «Asus», моделі «A9RP», бездротової оптичної комп`ютерної мишки марки «OMEGA», зарядного пристрою для ноутбуку, які належать потерпілому, та які згідно заяви від 09.11.2018 року добровільно видав свідок ОСОБА_10 .

Висновком експерта № 1277 від 18.01.2019 року встановлено, що ринкова вартість ноутбука марки «Lenovo» моделі «G500» станом на 28.10.2018 року становить 4360 грн. 00 коп.

Висновком експерта № 52 від 25.01.2019 року визначено ринкову вартість ноутбука марки «Asus», моделі «A9RP», яка станом на 28.10.2018 становить 1600 грн. 00 коп.

Висновком експерта № 103 від 26.02.2019 року встановлено, що станом на 28.10.2018 року ринкова вартість бездротової комп`ютерної мишки марки «OMEGA» моделі «OM-416» становить 129,42 грн., шкіряної сумки-портфеля для ноутбуку становить 515,14 грн., мережевого електричного подовжувача марки «Makel 4» становить 123,54 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку всім доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Посилання захисника на порушення під час досудового розслідування права ОСОБА_7 на захист, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на законі. Після набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного, йому було роз`яснено право на захист та за його вимогою було забезпечено участь захисника, який на всій стадії досудового слідства представляв інтереси останнього.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що потерпілий не був очевидцем події та не бачив хто скоював викрадення майна, є безпідставними, оскільки крадіжка, в скоєнні якої обвинувачується ОСОБА_7 , це саме таємне викрадення чужого майна, тобто, здійснюючи таке викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Крадіжка вчинюється за відсутності будь-яких осіб.

Також не заслуговують на увагу і доводи сторони захисту про необхідність проведення слідчого експерименту з метою перевірки того, чи можливо все викрадене майно помістити в одну сумку і щоб вона мала вигляд, ідентичний тій, що зафіксована на відеозапису з камер спостереження, так як виходячи із змісту ст. 240 КПК України, така слідча дія є правом, а не обов`язком слідчого і проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проте, як встановлено показаннями потерпілого ОСОБА_9 зафіксована на відеозапису сумка для ноутбука належить особисто йому і була викрадена разом з іншими речами. Як в суді 1 інстанції, так і в апеляційній скарзі, обвинувачений не заперечував, що на відеозапису з камер спостереження 28.10.2018 о 08 год. 58 хв. зображений саме він з сумкою - портфелем для ноутбука, що належить потерпілому ОСОБА_9 .

Посилання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду, не відповідають дійсності. Суд дослідив всі докази, як зі сторони обвинувачення так і сторони захисту.

Крім того, в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги адвоката про неналежність і недопустимість доказів у даному кримінальному провадженні, якими суд обґрунтував своє рішення, оскільки такі зібрано та досліджено у порядок, передбачений ст. ст. 85, 86, 94 КПК України.

На підставі всього вищевикладеного, колегія суддів вважає, що будь-які докази на спростування викладених у обвинуваченні обставин та непричетності ОСОБА_7 до даного злочину відсутні, а його винуватість у вчиненому доведена поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості скоєного ним злочину та призначив обвинуваченому покарання у виді арешту на певний строк, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4