Справа № 192/195/20
Провадження № 1-кп/192/51/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000763, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Башмачка Солонянськього району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працевлаштований, має середню спеціальну освіту, не одружений, громадянин України, не військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 13 грудня 2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні власного житлового будинку по АДРЕСА_1 , в ході розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно взяв з кухонного столу кухонний ніж, який тримав у правій руці та наніс ним ОСОБА_6 один удар в підщелепну область практично по центру, один удар в область грудної клітини ліворуч, один удар у зовнішню поверхню лівого стегна, один удар в область грудної клітини праворуч та один удар в область правої сідниці.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-паховій лінії в проекції 4-го міжребір`я (на відстані 124 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 17 см ліворуч від умовної середньої лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде зліва направо з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та в 4-му міжребір`ї проникає в плевральну порожнину з явищами лівостороннього пневмотораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин лівої половини грудної клітини, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечних для життя в момент заподіяння. Також своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани в підщелепній області практично по центру, дном якої є підшкірно-жирова клітковина; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною на межі середньо-пахвової та задньо-пахвової лінії в проекції 5-го міжребір`я (на відстані 122 см вгору від підошовної поверхні стоп на 18 см праворуч від умовно середньої лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде знизу догори, з ушкодженням походу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини на глибині 8 см; котоло-різаного поранення у верхньо-внутрішньому квадранті правої сідниці, раньовий канал якого проходить під куприком в косо-висхідному направлені та на глибині 12 см закінчується біля прямої кишки та колото-різаного поранення на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, раньовий канал якого йде дещо зліва направо, з ушкодженням по ходу якого прямого м`язу стегна та на глибині 10 см сліпо закінчується в м`яких тканинах, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
У судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним злочину.

У судовому засіданні пояснив, що знайомий з потерпілим ОСОБА_6 приблизно 6 місяців у зв`язку з тим, що разом працювали охоронцями в одному з автосалонів м. Дніпра. Потерпілий скаржився на те, що йому нема де жити, а тому обвинувачений запропонував йому тимчасово мешкати в своєму будинку. Так, 13 грудня 2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував у себе вдома по АДРЕСА_1 , та разом з ОСОБА_6 вони вечеряли. Під час вечері вживали спиртне. Між ними несподівано виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 взяв з кухонного столу кухонний ніж, та тримаючи його у своїй правій руці наніс ножем ОСОБА_6 один удар в підщелепну область практично по центру, один удар в область грудної клітини ліворуч, один удар в зовнішню поверхню лівого стегна, один удар в область грудної клітини праворуч та один удар в область правої сідниці. Після чого оговтався, зрозумівши що вчинив, покликав сусідів, які викликали швидку. Під час очікування швидкої дав потерпілому рушник, яким останній притискав одну з ран. У вчиненому щиро каявся.

Потерпілий ОСОБА_6 , який про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має (а.с.29). З`ясувавши думку учасників судового провадження суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності потерпілого з урахуванням положень ст. 325 КПК України.

Крім визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Постановою про визнання речовими доказами від 14 грудня 2019 року, згідно якої кухонний ніж з пластмасовою рукояткою, обмотаною ліпкою стрічкою, футболка зеленого кольору, светр в клітинку коричневого кольору та спортивні штани чорного кольору, на яких малися нашарування речовини бурого кольору, ззовні схожі на кров (а.с.38-39). Згідно вказаної постанови та пояснень обвинуваченого, визнані речовим доказом ніж, светр в клітинку коричневого кольору та спортивні штани чорного кольору належать йому, що також підтверджує причетність ОСОБА_3 до вчиненого злочину.

Обставини отримання потерпілим тілесних ушкоджень та механізм їх отримання, а саме: нанесення не менш як п`яти механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володів (володіли) ріжучими та колючо-ріжучими властивостями, що діяв (діяли) в підщелепну область, в область грудної клітини праворуч та ліворуч (праворуч у напрямку знизу догори, ліворуч у напрямку зліва направо), в область правої сідниці у напрямку косо-вгору та в область зовнішньої поверхні лівого стегна у напрямку дещо зліва направо, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджуються характером ран, наявністю та напрямком раньових каналів, підтверджуються як показаннями обвинуваченого, так і Висновком експертизи № 349е від 29 січня 2020 року (а.с.45-50).

Факт наявності у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а саме: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-паховій лінії в проекції 4-го міжребір`я (на відстані 124 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 17 см ліворуч від умовної середньої лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде зліва направо з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та в 4-му міжребір`ї проникає в плевральну порожнину з явищами лівостороннього пневмотораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин лівої половини грудної клітини, яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечних для життя в момент заподіяння підтверджується Висновком експертизи № 349е від 29 січня 2020 року.

Також отримання потерпілим ОСОБА_6 різаної рани підщелепної області практично по центру, дном якої є підкірно-жирова клітковина; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною на межі середньо-пахвової та задньо-пахвової лінії в проекції 5-го міжребір`я (на відстані 122 см вгору від підошовної поверхні стоп на 18 см праворуч від умовно серединної лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде знизу догори, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини на глибині 8 см; котоло-різаного поранення у верхньо-внутрішньому квадранті правої сідниці, раньовий канал якого проходить під куприком в косо-висхідному направлені та на глибині 12 см закінчується біля прямої кишки; та колото-різаного поранення на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, раньовий канал якого йде дещо зліва направо, з ушкодженням по ходу прямого м`язу стегна та на глибині 10 см сліпо закінчується в м`яких тканинах, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю 6 діб, але не більше як три тижні (21 день) підтверджується Висновком експертизи № 349е від 29 січня 2020 року.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочину, є належними, допустимими та достовірними і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів суд як правило застосує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено - щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 ,який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно досудової доповіді, складеної 21 лютого 2020 року фахівцем Солонянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства, оцінюється як високий. Обвинувачений не є потенційно небезпечною особою і ймовірність вчинення ним у майбутньому правопорушень є невисокою. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без обмеження чи позбавлення волі на певний строк та не становитиме високої небезпеки для суспільства (а.с.32-37).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.
На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений щиро каявся, характеризується позитивно.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що додатково обвинуваченому для його виправлення слід пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки», затверджену наказом Міністерства юстиції України від 11 червня 2018 року № 1798/5.
При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 14 грудня 2019 року кухонний ніж з пластмасовою рукояткою, обмотаною ліпкою стрічкою, футболка зеленого кольору, светр в клітинку коричневого кольору та спортивні штани чорного кольору, на яких малися нашарування речовини бурого кольору, ззовні схожі на кров, та які належать обвинуваченому визнані речовими доказами. Суд вважає за необхідне вирішити питання про повернення таких доказів обвинуваченому, крім кухонного ножа, який підлягає знищенню.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Згідно ухвали слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року обвинуваченому по даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком з 14 грудня 2019 року по 10 лютого 2020 року включно, який на підставі ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню до строку покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі: кухонний ніж з пластмасовою рукояткою, обмотаною ліпкою стрічкою, який поміщено до спец пакету № 3406645 і переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області знищити.

Футболку зеленого кольору, светр в клітинку коричневого кольору та спортивні штани чорного кольору, які поміщені до спец пакету № 4053619 і передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області повернути обвинуваченому.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року з 14 грудня 2019 року по 10 лютого 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, представнику потерпілого та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1