Справа № 169/984/19
Провадження № 1-кп/169/51/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у відповідності до статті 89 КК України несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, з угодою про примирення,

та у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2019 року приблизно о 15:00 год ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в якості пасажира у салоні автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з смт Турійськ Волинської області в напрямку с.Радовичі Турійського району Волинської області під керуванням ОСОБА_7 , побачив неподалік с. Радовичі Турійського району Волинської області з правої сторони дороги на узбіччі мопед марки «Сузукі» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , і в цей момент у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. В подальшому він, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та не повідомляючи ОСОБА_7 про свій злочинний намір, ввів останнього в оману, сказавши, що зазначений мопед належить його товаришу, та попросив зупинити автомобіль біля мопеда і, використовуючи вказаний автомобіль, допомогти перемістити мопед із зазначеного місця та заховати його в іншому місці, таким чином пожартувати над товаришем. Після зупинки автомобіля біля мопеда ОСОБА_6 , не приводячи в дію двигун мопеда, за допомогою ОСОБА_7 , який не мав умислу на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, підняв мопед та почав розміщувати його у багажник зазначеного вище автомобіля, в ході чого був помічений власницею мопеда ОСОБА_4 , яка своїм криком з лісового масиву налякала ОСОБА_6 , внаслідок чого він припинив вчиняти кримінальне правопорушення і залишив мопед на узбіччі дороги.

Крім цього, 15 жовтня 2019 року приблизно о 15 год 20 хв ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу приміщення магазину, що за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу з корисливих мотивів таємно викрав належні останній два бувших у користуванні стільці, ринкова вартість яких відповідно до висновку експерта від 28 жовтня 2019 року № 635 складає 666 гривень 66 копійок, які з метою подальшого транспортування помістив у салон автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, та за частиною першою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 29 листопада 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 289 та частиною першою статті 185 КК України.

Слідчим 29 листопада 2019 року складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду.

29 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 , потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 471 КПК України укладено угоди про примирення, за змістом яких підозрюваний ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 289 та частиною першою статті 185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілим злочинами майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підозрюваний ОСОБА_6 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угод про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити укладені між ними угоди про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження укладених між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_6 , а також - між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 угод про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоди на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угоди можуть бути затверджені з таких мотивів.

Згідно із пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до частини третьої статті 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоди про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, завдану злочинами потерпілим майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілі до обвинуваченого немають, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачена санкціями частини першої статті 289 та частини першої статті 185 КК України, зміст угод про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та їх умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені пунктом першим частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угод про примирення, передбачені частиною першою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угод між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах, а також, що ОСОБА_6 не має можливості виконати взяті на себе за угодами зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угод.

Умови вказаних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для затвердження угод і призначення узгодженого сторонами покарання.

На підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Турійського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2019 року, підлягає скасуванню, а вищевказане майно - поверненню власнику (законному володільцю).

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи від 28 жовтня 2019 року № 635 і судової автотоварознавчої експертизи від 26 листопада 2019 року № 118, становлять 1 256 гривень 08 копійок та 628 гривень 04 копійки, відповідно, і вони підлягають стягненню із ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 468, 469, 471, 473- 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турійського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2019 року на майно, вилучене 15 жовтня 2019 року під час проведення огляду місця події - АДРЕСА_2 , на легковий автомобіль марки «Volkswagen Golf », номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), та знаходиться на майданчику для зберігання транспортних засобів Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, скасувати.

Речові докази, а саме:

-легковий автомобіль марки «Volkswagen Golf », номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , який знаходиться на майданчику для зберігання транспортних засобів Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, повернути власнику (законному володільцю);
-фрагмент сліду шини транспортного засобу, вилучений шляхом виготовлення гіпсового зліпку, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, - знищити;

-мопед марки «Сузукі», номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у володільця ОСОБА_4 , залишити у користуванні останньої;

-два стільці з маркуванням «Чернігівське», які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, - повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої та судової автотоварознавчої експертиз в сумі 1 884 ( одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 (дванадцять) копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий