Справа № 201/6560/15-к
Провадження № 1-кс/201/4172/2015
УХВАЛА
Іменем України

12 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю заявника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотань та не винесенні постанови у порядку ст. 220 КПК України, зобов`язання прокурора виконати вимоги ст. 220 КПК України в частині винесення постанови про результати розгляду клопотань від 20.03.2015р. та від 24.03.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотань та не винесенні постанови у порядку ст. 220 КПК України, зобов`язання прокурора виконати вимоги ст. 220 КПК України в частині винесення постанови про результати розгляду клопотань від 20.03.2015р. та від 24.03.2015р., в обґрунтування якої заявник вказав, що 13.03.2015р. слідчим СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровський області винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000089 за п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Дане провадження розпочате 27.11.2012р. у зв`язку із набранням чинності нового КПК України на підставі кримінальній справи №30081207, яка була повернута судом на досудове розслідування. Отже, досудове слідство у провадженні триває майже 2,5 роки. Сама кримінальна справа №30081207 порушена 28.11.2008р. Таким чином, загальний строк розслідування триває майже 6,5 років.

У провадженні СУ Прокуратури Дніпропетровський області з 25.02.2013р. знаходиться об`єднане кримінальне провадження №0000001, яке було розпочате 09.01.2013р., у т.ч. на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2012р. про скасування постанови від 12.10.2012р. про відмову у порушенні кримінальній справи стосовно ОСОБА_5 , постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2012р. про скасування постанови від 14.09.2012р. про відмову у порушенні кримінальній справи стосовно осіб, винних у незаконному притягненні заявника до кримінальній відповідальності за ст. 391 КК України, постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2012р. Жовтневого суду м. Дніпропетровська про скасування постанови від 09.02.2009р. про відмову у порушенні кримінальній справи стосовно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 25.02.2014р. за його скаргою скасована постанова про закриття кримінального провадження № 0000001. У зв`язку із закриттям зазначеного кримінального провадження він звернувся 17.03.2015р. до слідчого прокуратури Дніпропетровської області із клопотанням про отримання тимчасового доступу до матеріалів провадження № 0000089 з метою їх вилучення і приєднання до матеріалів кримінального провадження №0000001 у якості речових доказів. Клопотання було задоволено і слідчий звернувся за погодженням до процесуального керівника ОСОБА_4

20.03.2015р. та 24.03.2015р. заявник також звернувся із клопотаннями до прокурора ОСОБА_4 щодо погодження цього питання, оскільки матеріали стосовно ряду співробітників ЖВК-26 знаходилися у нього тривалий час.

В канцелярії СУ прокуратури Дніпропетровський області він отримав відповідь на ці клопотання листом № 06/4-3725-13 від 16.04.2015р., яким повідомлено, що звернення розглянуті не у межах вимог КПК України, а за Законом України Про звернення громадян. Вважає, що його клопотання як потерпілого не були розглянуті у порядку та строки, встановлені ст. 220 КПК України. Тому просить скаргу задовольнити.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав і просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав скаргу необґрунтованою, просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 звернувся із клопотанням від 17.03.2015р. до слідчого в ОВС СВ СУ Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , в якому просив його звернутися до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000089, які знаходяться у СВ Жовтневого ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, оскільки ці матеріали мають суттєве значення для встановлення обставин у провадженні № 0000001.

20.03.2015р. заявник звернувся із клопотанням до прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , який є процесуальним керівником у провадженні, в якому вказав, що слідчий погодився із поданим ним вищевказаним клопотанням і підготував матеріали для отримання тимчасового доступу, тому просив прокурора повідомити його про своє рішення про погодження клопотання.

24.03.2015р. заявник повторно звернувся із клопотанням до прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в якому просив повідомити про рішення щодо виділення матеріалів стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , визнання його потерпілим.

Листом № 06/4-3725-13 від 16.04.2015р. за підписом прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , заявника повідомлено, що клопотання про погодження прокурором клопотання слідчого в ОВС СУ прокуратури області про тимчасовий доступ до речей і документів кримінальному провадженні № 0000001 та з інших питань розглянуті. Роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, ст. 56 КПК України визначено вичерпний перелік прав потерпілого. Питання які ставляться у зверненнях виходять за рамки наданих процесуальних прав потерпілого. Ці звернення відповідно до вимог ст. 220 КПК України не є клопотаннями у кримінальному провадженні та розглянуті згідно із Законом України Про звернення громадян.

Отже, відповідна постанова про відмову чи часткову відмову у задоволенні клопотань слідчим та прокурором не приймалася.

Зазначаю, що у ч. 1 ст. 303 КПК України наведено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. За змістом положень викладених у п. 1 вказаної частини, заявником, потерпілим може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора у разі нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

У відповідності до положень ст. 220 КПК України розгляд клопотання під час досудового розслідування слідчим має здійснюватись в строк не більше трьох днів з моменту його подання, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається у клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись статтями 111, 112 КПК, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення. У цьому повідомленні зазначаються такі відомості: прізвище та посада слідчого, прокурора; адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; підпис (ст. 112 КПК).

Виходячи із вищевказаних норм кримінально-процесуального закону, по клопотанню сторони захисту слідчий, прокурор повинен виконати вимоги ст. 220 КПК України, оскільки у разі не розгляду у передбачений законом строк клопотання потерпілого у останнього настає право оскаржити бездіяльність слідчого до слідчого судді, який у відповідності до положень ст. 3 ч. 1 п. 18 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з дослівного тлумачення норми ст. 220 КПК України, слідчим повинна прийматися постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання. Фактично у клопотаннях було відмовлено, але постанови не прийнято, а надано листа.

Проте даний лист не є процесуальним документом ані слідчого ані прокурора.

Згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути у т.ч. і про зобов`язання вчинити певну дію.

Бездіяльність прокурора полягає у невинесенні постанови про відмову в задоволенні клопотаннь згідно приписів ст. 220 КПК України. Тому у задоволенні скарги в частині невинесенні постанови про відмову у задоволенні клопотання заявника слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотань та не винесенні постанови у порядку ст. 220 КПК України, зобов`язання прокурора виконати вимоги ст. 220 КПК України в частині винесення постанови про результати розгляду клопотань від 20.03.2015р. та від 24.03.2015р. задовольнити.

Визнати протиправними бездіяльність прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотань ОСОБА_2 від 20.03.2015р. та від 24.03.2015р. та не винесенні постанови у порядку ст. 220 КПК України.

Зобов`язати прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 виконати вимоги ст. 220 КПК України в частині винесення постанови про результати розгляду клопотань ОСОБА_2 від 20.03.2015р. та від 24.03.2015р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1