Справа № 645/8199/19
Провадження № 1-кс/645/147/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003061 від 20.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

встановив:

23.01.2019 року прокурор Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно (згідно з переліком зазначеним у клопотанні прокурора), тимчасово вилучене під час проведення огляду 14.01.2020 року в приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 19.

Також, в клопотанні прокурором зазначено, що з моменту вилучення майна до теперішнього часу жодна особа не заявила себе, як власник майна, незважаючи на те, що слідчим залишена ухвала суду, контактні дані органу, який проводив обшук.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Так, в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 171 КПК України, слідчий не зазначив відповідні документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Враховуючи викладене, на теперішній час в клопотанні сторони обвинувачення не зазначено фактичних даних щодо власників майна, адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172, ч. 7 ст. 173 КПК України, - судового виклику власника майна для розгляду даного клопотання, або ж подальшого направлення ухвали таким особам у разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали, не надано доказів, на підтвердження належного повідомлення власників майна про його вилучення.
Також, в клопотанні прокурора не визначено місце зберігання майна, арешт на яке просить накласти прокурор.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Проте, клопотання подано прокурором 23.01.2020 року, при цьому огляд місця події було проведено 14.01.2020 року, тобто через 9 днів, в поданому клопотанні прокурором не наведено жодної обставини пропущення строку для його подання, будь-яких доказів підтверджуючих поважність причин такого пропуску до клопотання прокурором також не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003061 від 20.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1