Єдиний унікальний номер 203/14/20
У Х В А Л А

26 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002696 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження своєму підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора щодо продовження обраного запобіжного заходу.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, потерпілого приходить до наступного висновку.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей не має, раніше судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.
Той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які законом у разі доведення його вини може бути призначено максимальне покарання до семи років позбавлення волі, те, що він офіційно не одружений, утриманців не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, інкриміновані стороною обвинувачення кримінальні правопорушення вчинені в період іспитового строку, в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та на думку суду вказані вище обставини є підтвердженням того, що останній може вжити заходи, аби уникнути суду, існують обґрунтовані ризики, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави для продовження саме такого запобіжного заходу та унеможливлюють застосування більш м`якого.
Ризики, які враховувалися ОСОБА_3 при обранні йому запобіжного заходу на теперішній час не змінилися, перебуваючи на свободі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які на теперішній час ще не допитані, вчинити інші злочини.
Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 217, 315-317, 334, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 24-00 години 24 квітня 2020 року включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 щодо заміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1