Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.02.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7
та ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/86/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисник ОСОБА_6 - адвокатка ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року продовжено строк тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Махачкала Республіки Дагестан Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, тимчасово не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

до чотирьох місяців, а саме до 15.03.2020.

З матеріалів клопотання убачається, що 13 січня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшло погоджене прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури області ОСОБА_10 старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення, тобто у вимаганні, вчиненому повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або з пошкодженням чи знищенням майна, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому. Відповідно до клопотання на початку листопада 2019 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою та у групі з наразі невстановленими досудовим розслідуванням особами, тобто до початку вчинення злочину домовившись із останніми про спільне його вчинення, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, у період з початку листопада до свого затримання - 20.11.2019, вимагав від гр. ОСОБА_12 з погрозою насильства над ним та його близькими родичами, при цьому, погрожуючи вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, грошові кошти у розмірі 300 доларів США в якості погашення неіснуючого боргу. Зокрема, починаючи з початку листопада, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 почав щоденно дзвонити ОСОБА_12 з погрозами насильства, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі, якщо останній не віддасть йому грошові кошти у вищевказаній сумі, а також навідувався до житла останнього за адресою АДРЕСА_2 . 06.11.2019 приблизно о 16 годині ОСОБА_6 прийшов до житла ОСОБА_12 та з метою тиску на нього та членів його родини пошкодив вхідні двері помешкання за адресою АДРЕСА_2 . У цей же день приблизно о 17 годині ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_12 частину грошових коштів у розмірі 1500 гривень. Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_6 не припинив погрози на адресу ОСОБА_12 та 09.11.2019 о 15 год. 54 хв. поблизу супермаркету «Вопак», що в м. Ужгород по вул. Бестужева, 9, отримав під контролем правоохоронних органів від ОСОБА_12 частину грошових коштів у розмірі 2500 гривень. Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_6 продовжив свої погрози на адресу ОСОБА_12 та 20.11.2019 об 11 год. 20 хв. поблизу кафе «Чікен Хат», що в м. Ужгород по вул. Легоцького, 19 «а», отримав під контролем правоохоронних органів від ОСОБА_12 частину грошових коштів у розмірі 5000 гривень, після чого був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом УСБУ в Закарпатській області від 05.11.2019, заявою ОСОБА_12 від 05.11.2019; протоколами: про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 20.11.2019, затримання ОСОБА_6 від 20.11.2019, огляду місця події за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, 19 «а» від 20.11.2019, допиту ОСОБА_12 від 06.11.2019, та від 20.11.2019, допиту ОСОБА_13 від 21.11.2019. Крім того, у клопотанні вказується на те, що 23.12.2019 Закарпатським апеляційним судом щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк якого закінчується 20.01.2020. У клопотанні слідчий зазначає і про те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 21.01.2020, однак з об`єктивних причин завершити досудове розслідування у вказаний строк не надалось можливим. Зокрема, для завершення досудового розслідування є необхідним проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні. У тому числі, у кримінальному провадженні необхідно долучити до його матеріалів протоколи проведення негласних слідчих (розшукових ) дій, які перебувають на розсекреченні, за результатами яких вирішити питання щодо необхідності проведення додаткових експертиз, визначити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Стверджує, що ризики, якими керувався слідчий суддя при обранні такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшились та не припинили існувати, наявні підстави для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до завершення досудового розслідування. Зокрема, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, слідчий посилається на те, що підозрюваний є громадянином іноземної держави та може виїхати за кордон, що значно ускладнить, а у випадку втечі до РФ унеможливить його притягнення до кримінальної відповідальності на території України. Також слідчий вказує на те, що наразі ОСОБА_6 перебуває на території України на нелегальних підставах, може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста, потерпілого та його родичів з метою зміни ним показань на його користь, оскільки підозрюваному відомо місце його проживання, а тому, будучи на волі, зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до нього, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того слідчий вказує на те, що при оцінці доведеності даного ризику слід врахувати сам характер кримінального правопорушення, а саме, спосіб його вчинення (погроза вбивством, насильством), неодноразові дзвінки підозрюваного потерпілому та візити до житла потерпілого, пошкодження майна (вхідних дверей у помешканні). Вказане свідчить, що оскільки підозрюваний вже вдавався до насильницьких дій відносно ОСОБА_12 , наявний ризик повторного вчинення ним аналогічних дій вже з метою впливу на позицію потерпілого, помсти за звернення до правоохоронних органів, тобто, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Вищенаведене, дані про особу підозрюваного : відсутність офіційної роботи та легальних доходів, спосіб кримінального правопорушення, а також відсутність даних про захворювання, які перешкоджають утриманню ОСОБА_6 під вартою, на переконання слідчого, свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні. Оскільки вчинені ОСОБА_6 діяння поєднані з погрозою застосування насильства, тому щодо нього не може бути визначена застава. Просить продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 строком до 4 місяців.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Зазначено, що підозрюваний та потерпілий уклали угоду про примирення та підозрюваний відшкодував потерпілому грошові кошти, разом з тим слідчий суддя звертає увагу на те, що надана в судовому засіданні угода про примирення не є належним чином засвідчена, окрім того потерпілого не допитано в судовому засіданні з обставин примирення. Вивчивши характеризуючі дані підозрюваного, який є громадянином іншої держави, не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з врахуванням способу вчинення кримінального правопорушення (погроза вбивством, насильством), з огляду на те, що підозрюваний є особою молодою за віком, суду невідомі будь-які дані щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, беручи до уваги фактичні обставини справи, враховуючи, що слідчим та прокурором додані письмові матеріали, якими обґрунтовується підозра у вчиненні злочину, наведені обставини, які свідчать, що ризики, передбачені положеннями 177 КПК України, що стали підставою для обрання слідчим суддею відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, доводи прокурора про необхідність проведення у кримінальному провадженні ряду слідчих дій, тобто, наведені обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування. Тому, клопотання слідчого задоволено.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_9 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Стверджує, що в даній справі жодних нових доказів, які б підтверджували вину особи за цей час не встановлено, а можливості їх отримання вичерпані. Зазначає, що в даному випадку немає обґрунтованої підозри та доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до даної справи, а навпаки є заява потерпілого ОСОБА_12 , в якій потерпілий повідомив захисника про те, що під час звернення його із заявою до управління СБУ, під впливом емоцій та не розібравшись остаточно, він помилково вказав про те, що від нього «група осіб» вимагає грошові кошти. Оскільки підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, його вина не доведена, а пред`явлена підозра є необґрунтованою та не підтвердженою доказами, клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК України, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою.

У доповненні до апеляційної скарги адвокатка ОСОБА_9 вказує на те, що слідчим та прокурором не доведено жодного з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, не додано до клопотання жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності підозрюваного враховується, що повідомлення про час та місце її розгляду надіслано ОСОБА_6 відповідно до вимог закону й ним не заявлялось клопотань про бажання прийняти участь у розгляді апеляційної скарги, що у розгляді справи приймають участь захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ..
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою подано до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що участь у розгляді клопотання приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокатка ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами) рапортом УСБУ в Закарпатській області від 05.11.2019, заявою ОСОБА_12 від 05.11.2019, протоколом допиту ОСОБА_12 від 06.11.2019, протоколом про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 20.11.2019, протоколом затримання ОСОБА_14 від 20.11.2019, протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 від 20.11.2019, протоколом допиту ОСОБА_12 від 20.11.2019, протоколом допиту ОСОБА_13 від 21.11.2019, на підставі яких 21.11.2019 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 та відсутність доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовані наведеним вище.
При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах кримінального провадження є заява потерпілого ОСОБА_12 , в якій потерпілий повідомив захисника про те, що під час звернення його з заявою до управління СБУ, під впливом емоцій та не розібравшись остаточно, він помилково вказав про те, що від нього «група осіб» вимагає грошові кошти, - апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такі жодним чином не впливають на встановлений факт обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які, на даний час, не відпали, не зменшились і продовжують існувати. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано враховано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, фактичні обставини та спосіб вчинення злочину (погроза вбивством, застосування насильства), дані про особу підозрюваного - є громадянином іншої держави, не має постійного джерела доходу, молодий за віком і відсутність даних про наявність у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та необхідність у проведенні рядку слідчих дій. Тому, колегія суддів також вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики (переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі й шляхом втечі за кордон, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється), які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і продовжують існувати, у зв`язку з чим, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим з огляду на те, що такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Колегія суддів також вважає, що зазначеним вище обставинам слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою дав належну оцінку, при цьому, належним чином умотивувавши свій висновок.
Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що в такому містяться посилання на вищенаведені обставини, у тому числі викладені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання особи під вартою, а також викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою, а із судового рішення що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Під час розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, у тому числі й даних про особу підозрюваного, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість указаного висновку.
Доводи апеляційної скарги про те, що застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого кримінального правопорушення не допускається, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
Як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.
У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою подане з істотним порушенням норм КПК України, слідчим та прокурором не доведено жодного з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, не додано до клопотання жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, - колегія суддів вважає такими, що не підтверджені будь-якими об`єктивними даними і тому як необґрунтовані відхиляє.
На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено строк тримання під вартою до 15.03.2020.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є необґрунтованими, задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й на такі під час її розгляду сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подала захисник ОСОБА_6 - адвокатка ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року, якою підозрюваному за ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців, а саме до 15.03.2020, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: