Справа №127/4796/20
Провадження №1-кп/127/183/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2020 р. за № 0000033 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чална Пряжинського району, Карелія Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм в ФОП ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.01.2020 року приблизно о 18 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху, що загрожує безпеці громадян, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед працівників державної установи, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «ASUS» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_2 , умисно здійснив екстрений виклик на спеціальну телефонну лінію «102» Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та повідомив завідомо неправдиві відомості про підготовку вибуху адміністративної будівлі Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, розташованої по вул. Пирогова, 4 в м. Вінниці, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що вказане повідомлення є неправдивим і не відповідає дійсності, розуміючи, що своїми протиправними діями у вигляді завідомо неправдивого повідомлення може спричинити наслідки у вигляді порушення громадської безпеки та порядку, порушення звичного режиму функціонування адміністративної будівлі Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, евакуації її працівників та суміжних споруд та будівель, припускав можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів для перевірки фактів, викладених ним в усному повідомленні про підготовку вибуху, і запобіганню можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна, та бажав настання таких наслідків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Злочин вчинив, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд врахувати, що він працевлаштований, у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та суворо його не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Згідно довідки Комунального закладу "Вінницький обласний наркологічний диспансер "Соціотерапія" від 05.01.2020 року № 063, у ОСОБА_3 встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню, алкотест 6820 - 1,31 %.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на підставі ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у вчиненому щиро кається.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 259 Кримінального кодексу України із звільненням від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Як вбачається з протоколу затримання особи від 05.01.2020 року обвинуваченого було затримано 05.01.2020 року.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2020 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.03.2020 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2020 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , змінено на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів з 28.02.2020 року до 27.04.2020 року включно та звільнено його з-під варти в залі суду.

Враховуючи викладене, на підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, слід зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.01.2020 року по 28.02.2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд враховує обставини справи та особу обвинуваченого, який умов застосованого запобіжного заходу під час судового провадження дотримувався, а також обрану судом міру покарання, а тому суд вважає що потреби у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, немає.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 року на мобільний телефон марки «ASUS» в корпусі синього кольору, в якому міститься сім карта мобільного оператору «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 (при натисканні на комбінацію цифр *161#), імеі 1: НОМЕР_3 ; імеі 2: НОМЕР_4 (при натисканні на комбінацію цифр *#06#), на мобільному телефоні наявний графічний ключ з комбінацією натискання на точки з переведенням їх в цифри НОМЕР_5 , який в подальшому поміщено до спецпакету НПУ ГСУ «INZ 1002107», який скріплено підписами понятих та слідчого, шляхом заборони використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 259Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.01.2020 року по 28.02.2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 року на мобільний телефон марки «ASUS» в корпусі синього кольору, в якому міститься сім карта мобільного оператору «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 (при натисканні на комбінацію цифр *161#), імеі 1: НОМЕР_3 ; імеі 2: НОМЕР_4 (при натисканні на комбінацію цифр *#06#), на мобільному телефоні наявний графічний ключ з комбінацією натискання на точки з переведенням їх в цифри НОМЕР_5 , який в подальшому поміщено до спецпакету НПУ ГСУ «INZ 1002107», який скріплено підписами понятих та слідчого, шляхом заборони використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, - скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «ASUS» в корпусі синього кольору з номером телефону НОМЕР_2 поміщений до спецпакету НПУ ГСУ «INZ 1002107», який відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 06.01.2020 року та квитанції № 2600 від 20.02.2020 року, передано до камери зберігання речових доказів Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_3 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні - аудіо запис повідомлення, яке надійшло близько 18 год. 40 хв. 05.01.2020 року на спеціальну телефонну лінію «102» ГУНП в Вінницькій області з абонентського номеру НОМЕР_2 , по факту замінування будівлі по АДРЕСА_4 , поміщений на CD-R диск, який відповідно до постанов слідчого про визнання документу речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 06.01.2020 року та від 17.01.2020 року зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000033 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя