ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/1184/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
іменем України

16 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2019 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Херсонська виправна колонія №61» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Херсонська виправна колонія №61» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м, Цвіткове, Городищенського району Черкаської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 29.11.1999 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 81, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та сплатою штрафу в сумі 170 гривень;
-09.01.2001 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 81, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений по відбуттю покарання 19.08.2010 року;
-22.02.2005 року Городищенським районним судом Черкаської області за ст. 121 ч. 1, ст. 263 ч. 2, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.04.2010 року по відбуттю строку покарання;
- 24.12.2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 115 ч. 2 п.6, 12ст. 187 ч. 4, ст. 70 ч. 4КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією 2/3 частини майна;
Початок строку 16.11.2010, кінець строку 09.03.2021.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_7 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років за вчинення умисного тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини (п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України), раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, проте на шлях виправлення не став і маючи не зняту та не погашену судимість знову через пів року після звільнення з місць позбавлення волі вчинив умисне вбивство при обтяжуючих обставинах. Адміністрацією установи виконання покарань ОСОБА_7 характеризується посередньо, має п`ять стягнень за порушення порядку відбування покарання, що характеризує особу засудженого як схильну до порушення умов відбування покарання. Оцінивши в сукупності всі дані, які можуть свідчити про виправлення поведінки засудженого, суд прийшов до висновку про відсутність переконливих доказів того, що процес виправлення ОСОБА_7 досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. В обґрунтування своїх доводів, посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини, які доводять, що ОСОБА_7 виправився, оскільки він офіційно працевлаштований кухарем, сумлінно працює, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 8 заохочення та 5 стягнень, які на даний час погашені та не мають юридичного значення, адміністрацією установи характеризується виключно позитивно.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Матеріали особової справи містять відомості про те, що востаннє ОСОБА_7 засуджено 24.12.2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 115 ч. 2 п.6, 12ст. 187 ч. 4, ст. 70 ч. 4КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією 2/3 частини майна. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.11.2010 року по 23.07.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_7 знаходиться з 16.11.2010 року, характеризується посередньо, у Державній установі «Херсонська виправна колонія № 61» відбуває покарання з 21.11.2015 року, хворіє на туберкульоз легенів, працевлаштований кухарем в харчоблоці установи для засуджених, має 8 заохочення та 5 стягнень.
Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки поряд з заохоченнями, мав чисельні стягнення, характеризується посередньо, працевлаштований незначний період часу.
Крім того, колегія суддів зважає й на той факт, що ОСОБА_7 має чисельні судимості за вчинення умисний тяжких злочинів, в тому числі й проти здоров`я людини, востаннє вчинив особливо тяжкі умисні злочини, що призвели до смерті людини, що суттєво підвищує ступінь суспільної небезпеки особи засудженого.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2019 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Херсонська виправна колонія №61» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: три підписи