У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Львові скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 22 листопада 2019 року, складене слідчим СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , про повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні № 0002698від 13.10.2019 року -

в с т а н о в и в:
до суду надійшла скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 22 листопада 2019 року, складене слідчим СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , про повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України в кримінальному провадженні № 0002698від 13.10.2019 року.

Свою скаргу скаржник обґрунтовує тим, що 13.10.2019 року Франківським відділом поліції ГУ НП у Львівській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002698від 13.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

22.11.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

На думку скаржника повідомлення про підозру від 22 листопада 2019 року є необґрунтованим та незаконним, оскільки орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру чітко не вказав на безперечність фактів викладених у тексті повідомлення та не послався на зібрані у зв`язку із цим докази. Тому просить скаргу задовлити
В судовому засіданні скаржник захисник ОСОБА_5 скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з мотивів наведених в ній.

Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу заперечила та пояснила, що досудовим слідством при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу заперечив та зазначив про те, що вимоги заявника є безпідставними, оскільки з скарги не вбачається підстав для скасування повідомлення про підозру від 22 листопада 2019 року. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні скаргу заперечила та пояснила, що відносно неї ОСОБА_7 було вчинено кримінальне правопорушення, а тому повідомлення про підозру від 22.11.2019 року є правомірним. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що 22.11.2019 року ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0002698 від 13.10.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру зазначені ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно з ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Звертаючись зі скаргою, заявник вважає повідомлення про підозру незаконним та необґрунтованим, оскільки орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру чітко не вказав на безперечність фактів викладених у тексті повідомлення та не послався на зібрані у зв`язку із цим докази, у зв`язку з чим просив скасувати повідомлення про підозру від 22.11.2019 року.
Проте, як в матеріалах скарги так і в судовому засіданні заявником не доведено що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх даних, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

У зв`язку із вищевикладеним приходжу до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 318, 376, 380 КПК України -

У Х В А Л И В :
у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 22 листопада 2019 року, складене слідчим СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , про повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні № 0002698від 13.10.2019 року - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1