Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/199/20
Провадження по справі № 1-кп/281/40/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2020 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження № 0000103 внесене 16.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Лугини, Житомирської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не являється
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14.07.2019 близько 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , керував автомобілем марки "Audi А6" д.н.з НОМЕР_1 , сірого кольору по грунтово-щебеневій проїжджій частині вулиці Дімитрова в смт. Лугини, Житомирської області зі швидкістю 20 км/год.

У вказаний день та час, рухаючись на технічно справному автомобілі, проїжджаючи ділянку проїжджої частини вулиці Дімитрова, поблизу житлового будинку №18 в напрямку вулиці Шкільної, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували водія екстрено виконувати вимоги п.12.3 Правил Дорожнього руху України, ОСОБА_5 , в супереч вимог п 1.10, 10.1, 12.1 Правил Дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху здійснив маневр повороту ліворуч виїхавши за межі проїжджої частини на ліве узбіччя де знаходився ОСОБА_6 та здійснив на нього наїзд.

Внаслідок даної ДТП ОСОБА_6 , було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:

- закритого перелому медіального відростку правої великогомілкової кістки та головки малогомілкової кістки з допустимим зміщенням.

Дані тілесні ушкодження згідно висновку експерта №473 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.10, 10.1, 12.1 Правил Дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 , скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні прокурор у повній мірі підтримала обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_5 в обвинувальному акті, просила визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України прокурор просить звільнити обвинуваченого від відбуття призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 рік та 6 місяців та покладенням на нього обов?язків передбачений ст. 76 КК України.
Цивільний позов прокурор підтримала частково. Також просила стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 1256,08 грн, та за проведення судової експертизи механізму та обставин ДТП 1256,08 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. ч.1 ст. 286 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Він повністю погоджується з обвинуваченням кається у вчиненому .
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений погодився з думкою прокурора щодо міри покарання.
Цивільний позов обвинувачений ОСОБА_5 визнає частково, а саме в розмірі 10 000 гривень з урахуванням виплачених потерпілому коштів у розмірі 4500 гривень, що підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_7 від 24.07.2019.
Потерпілий в судовому засіданні при обранні міри покарання просить не застосовувати до обвинуваченого покарання пов?язане з позбавленням волі. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями, яківиразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах установлених санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди потерпілому.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
З урахуванням фактичних обставин справи, ступеня тяжкості злочину, особи винного, який не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, відповідно до характеристики селищної ради - характеризується посередньо, із урахуванням пом`якшуючих обставин покарання, часткове відшкодування шкоди, думки потерпілого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції інкримінованої статті у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами із можливістю застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування призначеного основного покарання із покладенням обов`язків, визначених п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого, з метою захисту суспільства і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.
Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь, відповідно до якої Лугинський районний сектор філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та становить середню небезпеку для суспільства.
Стосовно цивільного позову суд зазначає наступне.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.
Таким чином, суд бере до уваги, що потерпілому ОСОБА_6 діями ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі і стражданнях, які потерпілий отримав в зв`язку із пошкодженням здоров`я в результаті скоєння відносно нього суспільно небезпечного діяння.
При цьому суд враховує характер і об`єм фізичних, душевних і психічних страждань потерпілого та його близьких, заподіяних протиправними діями ОСОБА_5 .
Суд також оцінює матеріальне положення цивільного відповідача, розумність заявлених потерпілим сум з урахуванням реальної можливості її виплати відповідачем, часткове відшкодування шкоди. Розглядаючи питання про розмір грошових сум у відшкодування моральної шкоди, суд також бере до уваги, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, у відповідності із ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень 00 копійок з врахуванням раніше виплачених коштів 4 500 гривень 00 копійок, на загальну суму 5500 гривень 00 копійок.
Згідно з довідкою про фактичні затрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу в кримінальному провадженні складають 1256 грн. 08 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Згідно з довідкою про фактичні затрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи механізму та обставин ДТП в кримінальному провадженні складають 1256 грн. 08 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.286, 349, 371, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 рік та 6 місяців,з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 5 500 гривень 00 копійок.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи технічного стану транстехнічного стану транспортного засобу у розмірі 1256,08 грн, та за проведення судової експертизи механізму та обставин ДТП 1256,08 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-Автомобіль "Audi А6" д.н.з НОМЕР_1 , сірого кольору залишити власнику.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - протягом цього ж строку з дня отримання вироку.
Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1