ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3454/19 Справа № 205/8836/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, цивільний шлюб, має двох дітей 2007 та 2009 р.н., не працюючого, раніше судимого:
- 20.09.2017 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки 2 місяці.
Приймаючи таке рішення суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній раніше неодноразово судимий. Крім того, відносно ОСОБА_7 на виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення завданої матеріальної шкоди за вироком суду.
В апеляційних скаргах:
- засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання умовно-достроково.
Вказує, що за час перебування в колонії не має жодного порушення режиму утримання, встановленого адміністрацією установи та КВК України, має два заохочення, працевлаштований, працює на виробництві установи, по мірі своїх можливостей виплачує цивільний позов, хворіє на ВІЛ СНІД, та на його думку, твердо став на шлях виправлення.
- захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням про умовно-дострокове звільнення.
Апелянт вказує, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання, на її думку, зразковою поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому до нього може бути застосована ст. 81 КК України, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Посилається, що засуджений відбув більш ніж 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за вчинений тяжкий злочин, що є необхідною умовою для заміни більш м`яким покаранням для звільнення. Окрім того засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням у відповідності до ст. 82 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги свого захисника, та просив їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Водночас сформована Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судова практика передбачає, що висновки про становлення особи на шлях виправлення слід робити не лише за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, або умовно-дострокове звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.09.2017 року за ст. 185 ч. 3, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
До цього ОСОБА_7 також був неодноразово судимим, в тому числі за аналогічні злочини.
Початок строку відбування покарання обчислюється з 06.08.2016 року. Кінець строку відбування покарання 19.05.2020 року.
З 06.03.2017 року ОСОБА_7 відбуває покарання у Державній установі Дніпровська виправна колонія (№ 89), характеризується добре. Має 2 заохочення, стягнень не має. Дотримується правомірних відносин з представниками адміністрації, ввічливий, тактовний. Працевлаштований на дільниці вторинних полімерів. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо. За характером спокійний.
09.01.2019 року на засіданні комісії установи з питань застосування до засуджених пільг, засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у направленні матеріалів щодо застосування до нього ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.
Тобто, при прийнятті рішення суд першої інстанції не залишив поза увагою і позицію адміністрації установи, де безпосередньо відбуває покарання засуджений.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення. Крім того, відносно ОСОБА_7 на виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення завданої матеріальної шкоди за вироком суду.
Доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника про те, що своєю працею та поведінкою довів своє виправлення, колегія суддів вважає такими, що суперечать матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд належно дослідивши всі обставини справи та дані про особу засудженого в повному обсязі, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на час розгляду клопотання відсутні підстави для його задоволення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
Ухвала за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою, та законною.
Отже, в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4