Справа № 487/1659/20
Провадження № 1-кс/487/2029/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000102 від 19.03.2020 за ч. 2 ст. 194 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на гаманець із картками, картку «Приватбанк», мобільний телефон, поміщені до спеціального пакету №ЕХР2497746$, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , поміщені до спеціального пакету №INZ1021233, дві каблучки жовтого кольору та дві сережки жовтого кольору, поміщені до спеціального пакету №INZ1021211, сумку жіночу із речами, поміщену до спеціального пакету №ЕХР0414574, визначивши місцем їх зберігання Заводський ВП ГУ НП в Миколаївській області. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Заводським ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000102 від 19.03.2020 за ч. 2 ст. 194 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2020 р. близько 12.45 год. ОСОБА_5 перебувала у кімнаті прийому громадян Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, коли у неї раптово виник злочинний, протиправний умисел, направлений на умисне пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу, а саме: знищення майна, що знаходилось у коридорі першого поверху адміністративної будівлі Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за вказаною адресою. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вищевказаному місці, ОСОБА_5 близько 12.56 год. зайшла до сусіднього приміщення, а саме: до коридору, що веде із кімнати прийому громадян, де, використовуючи запальничку, підпалила майно, яке знаходилось в коридорі адміністративної будівлі Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, виконавши всі дії для доведення злочинного умислу до кінця, та повернулася до кімнати прийому громадян. Після чого, о 13.00 год. з коридору почав йти дим чорного кольору, були евакуйовані співробітники Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області та тимчасово зупинено роботу відділу поліції. Спричинена сума матеріальної шкоди складає 562500 грн. 19.03.2020 р. було затримано ОСОБА_5 , у якої під час особистого огляду виявлено та вилучено зазначене вище майно. Посилаючись на те, що вилучені речі та майно отримані внаслідок вчинення злочину, при поверненні їх володільцю можуть бути знищені або приховані, що не дасть доргану досудового розслідування довести вину,слідчий просила накласти арешт на вилучене в ході особистого обшуку майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.п.1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що слідчим відділом Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 19.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2020 р. близько 12.45 год. ОСОБА_5 перебувала у кімнаті прийому громадян Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, коли у неї раптово виник злочинний, протиправний умисел, направлений на умисне пошкодження майна, вчинення шляхом підпалу, а саме: знищення майна, що знаходилось у коридорі першого поверху адміністративної будівлі Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за вказаною адресою. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вищевказаному місці, ОСОБА_5 близько 12.56 год. зайшла до сусіднього приміщення, а саме до коридору, що веде із кімнати прийому громадян, де, використовуючи запальничку, підпалила майно, яке знаходилось в коридорі адміністративної будівлі Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, виконавши всі дії для доведення злочинного умислу до кінця, та повернулася до кімнати прийому громадян. Після чого, о 13.00 год. з коридору почав йти дим чорного кольору, були евакуйовані співробітники Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області та тимчасово зупинено роботу відділу поліції. Спричинена сума матеріальної шкоди складає 562500 грн.
19.03.2020 р. о 14.30 год. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , під час її особистого огляду виявлено та вилучено: гаманець із картками, картку «Приватбанк», мобільний телефон, які були поміщені до спеціального пакету №ЕХР2497746$, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , які були поміщені до спеціального пакету №INZ1021233, дві каблучки жовтого кольору та дві сережки жовтого кольору, що були поміщені до спеціального пакету №INZ1021211, сумку жіночу із речами, яку було поміщено до спеціального пакету №ЕХР0414574.
З огляду на викладені обставини, враховуючи характер та спосіб вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на сумку жіночу із речами, яку поміщено до спеціального пакету №ЕХР0414574, підлягає задоволенню, оскільки у сумці виявлено запальничку, тобто знаряддя вчинення злочину, отже ці речі мають ознаки речового доказу у кримінальному провадженні.
У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на гаманець із картками, картку «Приватбанк», мобільний телефон, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , дві каблучки жовтого кольору та дві сережки жовтого кольору, слід відмовити, оскільки слідчим у клопотання та в судовому засіданні не доведено, що вилучені речі отримані внаслідок вчинення злочину за ч. 2 ст. 194 КК України. Слідчим суддею не встановлено будь-яких інших правових підстав для арешту цього майна, необхідності позбавлення власника майна права на розпорядження та користування ним.
Керуючись ст.ст. 98, 117, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000102 від 19.03.2020 за ч. 2 ст. 194 КК України про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на сумку жіночу із речами, яку поміщено до спеціального пакету №ЕХР0414574, з визначенням місця її зберігання Заводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 44.
В задоволенні клопотання про накладення арешту на гаманець із картками, картку «Приватбанк», мобільний телефон, які поміщені до спеціального пакету №ЕХР2497746$, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , які поміщені до спеціального пакету №INZ1021233, дві каблучки жовтого кольору та дві сережки жовтого кольору, які поміщені до спеціального пакету №INZ1021211, відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1