Справа №460/3293/19
Провадження №1-кп/944/477/20
УХВАЛА

17.02.2020 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5

цивільного позивача ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 - ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 - ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
Цивільні позивачі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися в суд з цивільними позовами про стягнення з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 майнової та моральної шкоди. Одночасно просили вжити заходи щодо забезпечення цивільних позовів шляхом накладення арешту на все майно, яке належить цивільним відповідачам.

Цивільний позивач ОСОБА_6 подав клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт.

Цивільні позивачі не навели суду обставин про наявність майна у обвинувачених, які є громадянами Молдови, можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження належного їм майна.

Враховуючи те, що цивільними позивачами не наведено переліку майна, не доведено необхідність арешту такого, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, суд дійшов висновку, що в клопотанні цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинувачених слід відмовити.

Клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про повернення сплаченого ним судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, суд,

у х в а л и в :

в клопотанні цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинувачених відмовити.

в клопотанні цивільного позивача ОСОБА_6 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1