ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/5711/15 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/390/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(резолютивна частина)

16 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, без освіти, в силу ст.89 КК України раніше судимого 21.11.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України - 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року, яким він засуджений за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з дня проголошення цього вироку.
Цим же вироком постановлено зарахувати в строк відбування покарання, покарання частково відбуте за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 5 березня 2019 року.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 22.05.2015 року близько 16 години 30 хвилин разом із не встановленою в ході досудового розслідування особою знаходився на перехресті вулиць Нижня Гиївка, № 89 та Костромської у м.Харкові, де вони познайомились із раніше не знайомим їм потерпілим ОСОБА_9 . Під час розмови з останнім ОСОБА_8 побачив, що потерпілий при собі має мотокосарку «Днепромаш» моделі «ГБ-2200». ОСОБА_8 звернувся до нього з проханням взяти її на час у користування. В свою чергу ОСОБА_9 на таку пропозицію не погодився та запропонував покосити траву самостійно.
Домовившись на таких умовах, за пропозицією ОСОБА_8 , останній, не встановлена в ході досудового розслідування особа та потерпілий ОСОБА_9 сіли до не встановленого в ході досудового розслідування автомобілю вітчизняного виробництва, до багажного відділення якого потерпілий поклав мотокосарку. Через відсутність у мотокосарці необхідної кількості пального, потерпілий запропонував поїхати за ним до нього додому. Зупинившись за адресою: АДРЕСА_2 , близько 16 год. 40 хвил. не встановлена в ході досудового розслідування особа та ОСОБА_9 направились до місця проживання останнього, а ОСОБА_8 залишився чекати у автомобілі.
У той час, коли потерпілий та не встановлена в ході досудового розслідування відійшли від автомобілю приблизно на 50 - 100 метрів, ОСОБА_8 , реалізуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного збагачення, діючи відкрито, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що його дії помічені іншими та бажаючи діяти саме таким чином та довести свій умисел до кінця, покликав вказану не встановлену в ході досудового слідування особу, яка підбігла до автомобіля та сіла до нього. Після цього, ОСОБА_8 разом із невстановленою особою, не реагуючи на прохання потерпілого повернути мотокосарку, уїхали на автомобілі, таким чином покинули місце злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 886 грн. 14 коп. Вартість вищевказаної мотокоси відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №262 від 27.05.2015 року станом на 22.05.2015, склала 886 (вісімсот вісімдесят вісім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким правильно застосувати закон України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_8 знаходиться під вартою з 26.07.2015 року по теперішній час, а тому йому необхідно зарахувати в час відбуття покарання весь його час перебування під вартою відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні злочину ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Доводи в апеляційний скарзі адвоката ОСОБА_7 про зарахування обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.07.2015 року по теперішній час із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 засуджений вирокомЛенінського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року, яким він засуджений за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з дня проголошення цього вироку.
Цим же вироком постановлено зарахувати в строк відбування покарання, покарання частково відбуте за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 5 березня 2019 року.
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення у період з 26.07.2015 по 21.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі. Початок строку з 21.11.2016 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.03.2017 року вирок залишено без змін. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.11.2016 року по 02.03.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Верховного суду України від 24.07.2018 року скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 02.03.2017 року та призначено новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.09.2018 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року залишено без змін. Вирок набрав чинності 18.09.2018 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 5 березня 2019 року за клопотанням ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції Закону України №838-УІІІ від 26.11.2015 року) засудженому ОСОБА_8 у строк відбування покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2016 зараховано в строк попереднього ув`язнення з 22 листопада 2016 по 2 березня 2017 року включно, а також з 24.07.2018 р. по 18.09.2018 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 24.03.2017 року ОСОБА_8 про етапування обвинуваченого з Київського слідчого ізолятора УДПС України в м.Київі та Київській області до Харківської установи виконання покарань УДПСУ в Харківській області № 27 ув`язнений ОСОБА_8 14.04.2017 року прибув до Харківській установи виконання покарань № 27. 04.09.18р. Шаркозі повторно було етаповано до Київського СІЗО, звідки він повернувся до Харківського СіЗО 06.12.18р.
За правилами положень ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 838-VІІІ, у строк попереднього ув*язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 належить зарахуватиз 14.04.2017 року по 23.07.2018 року, з 06.12.2018 року по 04.07.2019 року на підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 838-VІІІ з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.04.2017 року по 23.07.2018 року, з 06.12.2018 року по 04.07.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти негайно в залі суду в зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: