Справа № 1-в/593/43/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області
"16" грудня 2019 р.

В складі:
головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі судового засіданні ОСОБА_2
З участю:
Прокурора ОСОБА_3
Захисника( адвоката) ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№-40)» ОСОБА_5 про роз`яснення вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року (крим. пров. ЄУ№ 593/443/17) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, скоєного ним у неповнолітньому віці 14 лютого 2017 року - і звільнено його від кримінального покарання за цим злочином. Також визнано винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.З ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 128 КК України і призначено за їх скоєння покарання: за ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч.З ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі; за ст. 128 КК України - 1 (один) рік обмеження волі. За сукупністю злочинів, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 (один) місяць, яке слід відбувати реально. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.З ст. 185, ч.2 ст. 289, ст.128 КК України ( за вироком суду від 18 квітня 2019 року) та ч.1 ст. 309 КК України ( за вироком суду від 08 листопада 2018 року), а також за ч.1 ст. 263 КК України (за вироком суду від 23 жовтня 2018 року), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, строком 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, яке слід відбувати реально. Також, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч,2 ст. 185 КК України за епізодом від 09 листопада 2018 року, за яким призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_6 з ч.2 ст. 185 КК України (за епізодом від 09 листопада 2018 року), частково, терміном 2 (два) роки і 2 (два) місяці, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за сукупністю злочинів, і остаточно визначено ОСОБА_6 кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці, яке слід відбувати реально. Зараховано в строк відбування основного покарання за цим вироком суду, покарання, відбуте за ч.1 ст. 309 КК України (за вироком суду від 08 листопада 2018 року), терміном 128 днів (період з 12 грудня 2018 року по 18 квітня 2019 року). Термін відбування основного покарання за цим вироком суду визначено рахувати ОСОБА_6 з 12 грудня 2018 року.
Після звернення вказаного вироку до виконання, заявник - начальник Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» звернувся до суду із листом (заявою) і просить суд: «.. уточнити дійсний початок строку покарання, порядок зарахування періоду за ст. 72 ч.5 КК України (день за день чи день за два), у вироку Вашого суду від 18 квітня 2019 року... відносно засудженого ОСОБА_6 ...».
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні з приводу вирішення судом порушеного у заяві (клопотанні) питання про роз`яснення судового рішення вважає, що заявнику слід роз`яснити, що початок строку відбування за вироком суду від 18 квітня 2019 року ОСОБА_7 слід рахувати з 19 вересня 2019 року ( час коли він був фактично затриманий на виконання цього вироку), а також зарахувати за цим вироком суду засудженому ОСОБА_6 термін відбутого ним покарання за вироком від 08 листопада 2018 року - період з 12 грудня 2018 року по 12 червня 2019 року. В решті, вимогу роз`яснити зарахування засудженому періодів покарання за ч.2 ст. 75 КК України, вважає необґрунтованою, оскільки така норма закону у вироку судом не застосовувалася і зі змісту вироку це є цілком зрозумілим й додаткового роз`яснення не потребує.
Адвокат (захисник засудженого ОСОБА_8 ) ОСОБА_4 у судовому засіданні цілком і повністю погодилася із позицією прокурора.
Адвокат (захисник засудженого ОСОБА_6 ) ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце його проведення, електронним зв`язком подала суду заяву про розгляд даної справи за її відсутності.
Решта учасників судового провадження у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, жодних заяв з цього приводу не подали. З огляду на положення ч.2 ст.380 КПК України, неявка зазначених осіб не є перешкодою для розгляду клопотання про роз`яснення рішення без їх участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вирок від 18 квітня 2019 року та відповідь Державної установи «Чортківська установа покарань №-26», дійшов таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що необхідність у роз`ясненні судового рішення виникає у разі його нечіткості, неясності та незрозумілості для осіб, щодо яких воно постановлене, а також для тих осіб, яким належить його виконувати. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Постановлений же по даній справі вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 викладений державною мовою, рідко вживаних та незрозумілих слів не містить, за своєю структурою відповідає вимогам ст. 372 КПК України, його виконання не може викликати ускладнень, тому підстав для роз`яснення такого вироку суд не вбачає.
У той же час, як вважає суд, поданою заявою у частині вимоги « ...уточнити... порядок зарахування періоду за ст. 72 ч.5 КК України (день за день чи день за два), у вироці Вашого суду від 18 квітня 2019 року...відносно засудженого ОСОБА_6 ... », фактично порушено питання роз`яснення судом рішення, яке не приймалося, оскільки зарахування відбутого покарання із застосування вказаних норм закону згаданим вироком не здійснено. А тому зрозумілим є, що зарахування відбутого покарання має здійснюватися на загальних підставах - один день за один день, оскільки про інакше судом не вказано. Отже, у цій частині суд не вбачає підстав для роз`яснення свого рішення - вироку суду від 18 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_6 .
Щодо порушеного у листі питання про уточнення початку строку покарання та зарахування періодів в строк відбуття засудженим ОСОБА_6 покарання за вказаним вироком суду, суд зазначає таке.
Згідно листа начальника ІТТ №-1 ГУ НП майора поліції ОСОБА_10 ( т.4 а.с. 356), ОСОБА_6 затриманий 19 вересня 2019 року на виконання вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року для відбування покарання у виді позбавлення волі терміном 3 роки і 2 місяці.
Отже, початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки 2 ( два) місяці визначеного вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року слід рахувати з 19 вересня 2019 року - час фактичного затримання ОСОБА_6
на виконання зазначеного вироку суду.
з
Як зазначено вище, призначення покарання за вказаним вироком ( т.4 а.с. 260- 262) вчинено на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.З ст. 185, ч.2 ст. 289, ст.128 КК України (за вироком суду від 18 квітня 2019 року) та ч.1 ст. 309 КК України (за вироком суду від 08 листопада 2018 року) й визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, строком 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, яке слід відбувати реально. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_6 з ч.2 ст. 185 КК України (за епізодом від 09 листопада 2018 року), частково, терміном 2 ( два) роки і 2 ( два) місяці, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за сукупністю злочинів, і остаточно визначено ОСОБА_6 кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці, яке слід відбувати реально.
Також, вказаним вироком суду визначено про зарахування в строк відбування основного покарання за цим вироком суду, покарання, відбуте за ч.1 ст. 309 КК України (за вироком суду від 08 листопада 2018 року), на час постановления вироку - терміном 128 днів (період з 12 грудня 2018 року по 18 квітня 2019 року).
На даний час судом встановлено, що покарання за вироком суду від 08 листопада 2018 року за ч.1 ст. 309 у виді арешту терміном 6-ть місяців ОСОБА_6 відбув повністю - період з 12 грудня 2018 року по 12 червня 2019 року ( лист-інформація Державної установи «Чортківська установа покарань №-26»), а тому суд вважає, що засудженому ОСОБА_6 слід зарахувати в строк відбування покарання за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року період з 12 грудня 2018 року по 12 червня 2019 року ( включно).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.380 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№-40)» ОСОБА_5 про роз`яснення вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково і роз`яснити що :
- строк відбування покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки 2 ( два) місяці за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року слід рахувати з 19 вересня 2019 року - час фактичного затримання ОСОБА_6 на виконання зазначеного вироку суду.
- зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року період з 12 грудня 2018 року по 12 червня 2019 року ( включно), протягом якого засуджений ОСОБА_6 відбував покарання у виді 6-ти місяців арешту за ч.1 ст. 309 КК України за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року.
Відмовити в роз`яснені вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року стосовно засудженого ОСОБА_6 в частині роз`яснення порядку зарахування періоду за ч.5 ст. 72 КК України (день за день чи день за два) за безпідставністю та необґрунтованістю.
На ухвалу суд протягом семи днів з дня її винесення може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1