Справа №: 127/5982/20
Провадження №: 1-кп/127/225/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000683 від 27.03.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бейзими, Ізяславського району, Хмельницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором ТОВ «Пеллевінні», із вищою економічною освітою, розлученої, українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи на меті використовувати завідомо підроблений документ посвідчення водія, у невстановлений слідством час та місці, у невстановленої слідством особи придбала посвідчення водія на своє ім`я.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 26.03.2019 близько 10:00 год., рухаючись за кермом на власному автомобілі «Фольсваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Соборна в м. Вінниці, порушила вимоги дорожнього знаку «3.2» - рух механічних транспортних засобів заборонено, а тому навпроти будинку № 91 булу зупинена працівниками поліції з метою усного попередження про недопущення порушення правил дорожнього руху. На вимогу працівників поліції пред`явити документ на право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що наявне у неї посвідчення водія є підробленим і вона його не отримувала у встановленому законодавством порядку, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, пред`явила вищевказаний документ зі своїм фото, виданий на її ім`я, серії ВІА № 163532 інспектору взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 3236/19-21 від 29.05.2019 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 не відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк досліджуваного посвідчення виготовлений струминним способом за допомогою знакодрукуючої техніки.

Допитана у ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 , вину у інкримінованому йому злочині визнала повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надала наступні показання.

Так, у березні 2019 року у м. Вінниці ОСОБА_3 зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху та остання пред`явила працівника поліції подроблене посвідчення водія, яке придбала ще у 1998 році, обвинувачена розуміла, що посвідчення підроблене, однак використовувала дане посвідчення.

Крім того, як зазначила обвинувачена ОСОБА_3 , що про вчинене вона щиро шкодує, та просила суд її суворо не карати, оскільки у неї на утриманні перебувають троє дітей та батько похилого віку.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченій ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховано, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Таким чином, судом враховано те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 2663 від 12.09.2019 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/4647 від 17.09.2019 ОСОБА_3 на диспансерному обліку у закладі не перебуває. Також судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей 2008, 2010 року народження та батька похилого віку.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме те, що остання раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, її ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, а тому суд переконаний, що саме призначене покарання у виді штрафу, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2019 підлягає скасуванню.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 45 (сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн.

Речові докази, а саме: посвідчення воді серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 с/н НОМЕР_3 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 1 570 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2019 скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченій та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: