Справа №195/1924/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 15.11.2019 стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15.10.2019, близько 16 годин 30 хвилин, знаходилась на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де в неї на ґрунті з`ясування особистих стосунків виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в цей же день, тобто 15.10.2019, близько 16 години 35 хвилин, знаходячись неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 обома руками штовхнула ОСОБА_5 , в ході чого остання впала на асфальт, після чого ОСОБА_4 сіла на грудну клітину ОСОБА_5 та нанесла останній чотири удари кулаками правої руки, в область лівої частини обличчя та чотири удари кулаком лівої руки в область правої частини обличчя.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 148-Е від 19.11.2019, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого повного вивиху плечової кістки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день), тілесні ушкодження у вигляді синців і подряпин на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України за ознаками умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачена частково підтвердила вищезазначені обставини, та частково визнала себе винною у скоєнні інкримінованого їй злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, та пояснила суду, що 15.10.2019 ввечері вона під`їхала на велосипеді до свого двору і побачила, що ОСОБА_5 , яка є її сусідкою з якою у них межують земельні ділянки, на її присадибній ділянці пасе індиків. На прохання прибрати індиків з її території ОСОБА_6 почала висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою, при цьому остання стояла з палицею, якою замахнулася і вдарила її по руці. Після чого, вона підійшла до ОСОБА_6 та схопила її за обличчя та волосся, і вони удвох упали на землю. Вона упала збоку ОСОБА_6 , а потім сіла зверху на її живіт, при цьому її руки були на обличчі потерпілої, вона лише тримала її за обличчя, а ударів не було. Бійка тривала на протязі 3-4 хвилин. Руку потерпіла сама вивихнула, оскільки вона їй руки не викручувала. Тобто обвинувачена не визнає свою вину в частині нанесення 4 ударів і визнає себе винною частково, та додала, що вона не наносила ОСОБА_6 ударів. В даній ситуації вказану бійку спровокувала сама потерпіла, яка тривалий час тероризує її, та її сім`ю, у них неприязні стосунки.

У судовому засіданні були допитані потерпіла та свідок.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона з обвинуваченою ОСОБА_4 є сусідами, між ними тривалий час неприязні стосунки. 15.10.2019 вона пасла своїх індиків на території сільської ради, вона не бачила коли саме підійшла до неї обвинувачена, тобто остання підбігла і відразу схопила її за груди, і вони упали на асфальт. Після чого обвинувачена сіла їй на груди і кулаками почала наносити удари, оборонятися вона не могла. Потім обвинувачена взяла її за волосся і вдарила об асфальт, вона знепритомніла. Після того, як вона отямилася, то обвинуваченої вже не було, рука була вивихнута. Вона відразу пішла до своїх дітей та потім поїхали до лікарні, а на другий день поїхала знімати побої. Потерпіла також додала, що не спеціально у обвинуваченої вона пасла птицю, птиця сама випадково підлетіла на територію обвинуваченої. Потерпіла просить покарати обвинувачену відповідно до закону.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що у середині жовтні 2019, число він не пам`ятає, ввечері, він знаходився на території свого домоволодіння АДРЕСА_2 , де він почув крики на вулиці, вийшов на вулицю і побачив сварку між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому він побачив як ОСОБА_4 двома руками в груди штовхнула ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 впала на дорогу, а ОСОБА_4 сіла на неї зверху, та одною рукою замахувалася для нанесення удару. Свідок побіг додому за телефоном, щоб зателефонувати сину потерпілої. Коли він знову вийшов на вулицю, то ОСОБА_4 на вулиці вже не було, а ОСОБА_5 йшла у двір свого сина, було видно, що у неї сліди побоїв.
У судовому засіданні було також досліджено матеріали справи.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000428 від 15.11.2019, встановлено, що на підставі заяви про вчинене правопорушення від потерпілої ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 125 КК України ( а.с.1).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2019 (а.с. 17-20 з фототаблицями) вбачається, що слідчим в присутності двох понятих, запропоновано потерпілій ОСОБА_5 показати нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2019 (а.с. 21-23 з фототаблицями) вбачається, що слідчим в присутності двох понятих, запропоновано свідку ОСОБА_7 показати нанесення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
CD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 долучено в якості речового доказу по даному кримінальному провадженню згідно постанови про призначення предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження ( а.с. 24-25).
Відповідно висновку експерта № 148-Е від 19.11.2019 (а.с. 32-33) заподіяні потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритого повного вивиху плечової кістки, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Відповідно висновку експерта (додаткової судово-медичної експертизи) № 149-Е-Д від 19.11.2019 (а.с.34-35), враховуючи локалізацію, характер і механізм утворення виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, є можливим їх утворення за обставин та при механізмі вказаному потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.
На підставі постанови про зміну кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення від 20.11.2019 ( а.с. 36) змінено кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні з ч.1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, а саме після проведення судово-медичної експертизи № 148-Е від 19.11.2019.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 20.11.2019 (а.с. 50-51) вбачається, що слідчим в присутності двох понятих, запропоновано ОСОБА_4 показати нанесення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
CD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з ОСОБА_4 долучено в якості речового доказу по даному кримінальному провадженню згідно постанови про призначення предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження ( а.с. 52-53).
Судом також досліджено характеризуючий матеріал стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 (а.с. 46-49).
Встановленими по справі і перевіреними в суді доказами повністю стверджується вина обвинуваченої у умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані в судовому засіданні покази обвинуваченої, потерпілої, свідка, а також досліджені під час судового розгляду вищеперелічені письмові докази, суд приходить до висновку, що законних та обгрунтованих підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом не встановлено, вони є переконливими, послідовними, такими що узгоджуються між собою, і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст.91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь якими іншими обставинами.
З урахуванням наведеного, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору його належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов впевненого висновку про доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України доведена встановленими по справі і перевіреними в суді вищепереліченими доказами.
При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Дослідивши дані про особу обвинуваченої судом встановлено, що остання офіційно не працевлаштована, має середню освіту, одружена, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Отже, призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченої до вчиненого, та приходить до висновку, що вона повинна понести покарання у виді обмеження волі, разом з тим, враховуючи, що тяжких наслідків після вчинення злочину не настало, особу обвинуваченої, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеристику за місцем проживання, раніше не судима, суд вважає за можливе при призначенні покарання обвинуваченій застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, та покласти на неї обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Судові витрати відсутні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: CD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з ОСОБА_4 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження; CD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з Єфімовою та ОСОБА_7 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

05.02.2020