1Справа № 335/9195/19 1-кп/335/290/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Балабіно Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.03.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 05.11.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2013 року. Остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки 1 місяць;
- 13.01.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186,ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 05.11.2014 року. Остаточне покарання у вигляді позбавлення волі 4 роки 6 місяців. Звільнений 28.07.2017 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 3 дні;
- 04.03.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2015 року до покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України
03.08.2019 року ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на трамвайній зупинці громадського транспорту «бул. Центральний», за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 27, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та шляхом ривку, відкрито викрав з шиї останньої золотий ланцюжок вагою 3, 42 грама вартістю 923 гривні та підвіскою-хрестиком вагою 1,59 грамів з діамантовою вставкою вартістю 1599 гривень. Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2522 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі та пояснив, що скоював вищезазначене кримінальне правопорушення при вказаних в обвинувальному акті обставинах. Підтвердив, що дійсно підбіг по потерпілої на зупинці громадського транспорту «бул. Центральний» та шляхом ривку викрав з шиї золотий ланцюжок із підвіскою-хрестиком. Вчинення злочину пояснює відсутністю грошових коштів на існування.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 03.08.2019 року знаходилася на зупинці громадського транспорту «бул. Центральний», до неї підбіг чоловік, яким є обвинувачений, та шляхом ривку викрав з шиї золотий ланцюжок із підвіскою-хрестиком.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Одночасно, суд бере до уваги не працевлаштованість обвинуваченого, наявність непогашеної судимості за корисливі злочини, відомості щодо перебування на обліку у лікаря-нарколога. Обставини, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві, попри попереднє притягнення останнього до кримінальної відповідальності, і вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Остаточне покарання суд призначає на підставі вимог ч.1 ст.71 КК України з урахуванням невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2019 року.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі необхідно залишити до набрання законної сили вироком суду без змін.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_5 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2019 року у виді 4 (чотирьох) років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 03 серпня 2019 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання законної сили вироком суду, - залишити без змін.
Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картку фізичної особи-платника податків № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , які долучені до матеріалів кримінального провадження, - повернути ОСОБА_5 ; чоловічу кепку синього кольору, передану на зберігання ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ; копію бірок на ювелірні вироби від ПП ОСОБА_7 , дві специфікації № 1, 2 договори про надання фінансового кредиту та застави, 2 видаткові чеки, 1 фіскальний чек від ОСОБА_8 і компанія «Ломбард Капітал», грошові кошти, вологу серветку, пластиковий тубус,1 кулькові ручки, навушники,2 сім-картки,наперсток,2 металеві хрестики, іконку-ладанку, 2 металевих щіпців, туалетне мило, українські монети, металеву булавку, - передати за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1