Справа №635/607/20
Провадження №1-кс/635/185/2020
УХВАЛА

02 березня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000806 від 17.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, -

встановив:

30 січня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000806 від 17.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, в якому слідчий просить надати тимчасовий доступ до документів реєстраційної справи на нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 1616.6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 та документів реєстраційної справи на гаражний бокс загальною площею 507, 50 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення їх копій, які містяться в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Як вбачається з клопотання слідчого, слідчим відділом Харківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000806 від 17.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що наприкінці 2018 року ОСОБА_5 цікавився у ІНФОРМАЦІЯ_2 придбанням безхазяйної нежитлової будівлі, право власності на яку не зареєстроване, та яка знаходилася поруч із придбаними ним нежитловими приміщеннями на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомила ОСОБА_5 про те, що в наслідок того, що право власності на вказану нежитлову будівлю не зареєстроване, вказана будівля є безхазяйною, продати йому нежитлову будівлю не представляється за можливе. Після цього, ОСОБА_5 не порушувалося питання щодо придбання вказаної вище будівлі. Допитаний в якості представника потерпілого спеціаліст юрист ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 пояснив, що 04.11.2019 ним було встановлено, що те безхазяйне приміщення, придбанням якого цікавився ОСОБА_5 відтепер оформлене, має визначену площу 1616 м2, йому присвоєно назву - літ. «В-1» та право власності на вказану нежитлову будівлю відтепер зареєстроване за матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_7 та вказаному приміщенню присвоєно наступну адресу: АДРЕСА_1 . Крім цього, безхазяйному приміщенню було присвоєно вже існуючу вказану вище адресу. Так, за адресою: АДРЕСА_1 фактично знаходиться на даний час гаражний бокс загальною площею 507.5 м2, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 . Крім того, відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.07.2013 по справі № 635/3464/13-ц, право власності на вказаний гаражний бокс було визнане за ОСОБА_9 . Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (гаражного бокса) від 27.07.2015 гаражний бокс за адресою: АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_8 . Тобто, на даний час, з урахуванням викладених обставин, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 фактично зареєстровано два об`єкта нерухомості: 1 дійсний, тобто гаражний бокс загальною площею 507, 50 кв. м., який відповідно до довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_8 ; 2- нежитлова будівля літ. «В-1» загальною площею 1616,6 кв. м. (те безхазяйне приміщення, яким цікавився ОСОБА_5 ). Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 не оформлювалося право власності на зазначене безхазяйне приміщення, рішень щодо присвоєння адреси вказаній будівлі радою не виносилося. Допитаний в якості свідка голова ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 підтвердив вказані викладені доводи. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на безхазяйне приміщення нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 1616.6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 було зареєстроване державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: б/н, виданого 20.11.1998, видавник ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, від 01.12.1998, довідка серія та номер:184 від 16.07.2019, видавник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », технічного паспорту серія та номер: б/н, виданий ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 16.07.2019. ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » фактично було зареєстроване як юридично особа 23.05.2002, припинило свою діяльність 23.11.2005. Тобто, в 1998 році ніякі договори від імені вказаного підприємства укладатися не могли, оскільки фактично воно ще не існувало. У зв`язку з викладеним, в органу досудового розслідування на даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 до вказаних вище офіційних документів, які слугували підставою для оформлення права власності на нежитлове приміщення літ. «В-1» загальною площею 1616,6 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (фактичне безхазяйне приміщення) були внесені завідомо неправдиві відомості, внаслідок чого останніми незаконним шляхом було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 1616.6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 . Цими діями було завдано матеріальну шкоду ІНФОРМАЦІЯ_8 у великих розмірах, оскільки відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України те нерухоме майно, яке знаходиться на території громади за відсутності дійсних власників повинно бути передане до комунальної власності територіальної громади. В ході проведення досудового розслідування слідчим направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_9 з проханням надання інформації з приводу того, чи фактично наявний у реєстраційному відділі оригінал реєстраційної справи на нежитлове приміщення літ. «В-1» загальною площею 1616,6 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на що ЦНАП надало відповідь, що оригінал вказаної реєстраційної справи відсутній у реєстраційному відділі та фактично взагалі не надходив до реєстраційного відділу. Крім цього, орган досудового розслідування приходить до висновку, що державним реєстратором ОСОБА_11 , шляхом зловживання своїми повноваженнями, всупереч установленим законодавчим вимогам, було вчинено державну реєстрацію права власності на вказане вище нежитлове приміщення, оскільки ним, крім іншого, порушено вимоги ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про те, що зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна. Однак державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 вказана реєстраційна справа за місцем знаходження об`єкта нерухомого майна не була перенаправлена. З метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, встановлення важливих для слідства обставин справи, встановлення та перевірки факту підробки документів та вчинення шахрайських дій, слідчий зазначає що виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до документів, а саме до документів реєстраційної справи на нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 1616.6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 та документів реєстраційної справи на гаражний бокс загальною площею 507, 50 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення їх копій, які містяться в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Слідчий СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, надав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить його задовольнити, при цьому його вирішувати у відсутність слідчого.
В судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, однак враховуючи положення частини четвертої статті 163 КПК України, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання у його відсутність.
Дослідивши та оцінивши додані до клопотання документи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за №0000806 від 17.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в рамках якого подається клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно до статті 22 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій.
Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Тимчасовий доступ до речей та документів, у відповідності до положень пункту 5 частини другої статті 131 КПК України є різновидом заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до частини п`ятої статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відтак, речі або документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ мають перебувати у володінні фізичної або юридичної особи.
В частині сьомій статті 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Згідно статей 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, за установленою практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015 року).
З огляду на приведене вище та оскільки слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 отримано за вих.№13-17/37 від 20.01.2020 відповідь, про те, що у ІНФОРМАЦІЯ_10 реєстраційна справа на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на зберіганні не знаходиться та на зберігання не надходила, приходжу до висновку, що слідчим у своєму клопотанні в порушення вимог частини п`ятої статті 163 КПК України не доведено обставину, що документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.
Таким чином, в задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000806 від 17.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, слід відмовити.
Керуючись статтями 159-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000806 від 17.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1