ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/198/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/631/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадженнявнесене до ЄРДР за №0001094 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 березня 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачеве Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 02.12.2015 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 березня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 81 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання призначеного покарання за даним вироком з невідбутою частиною покарання, призначеного вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 02.12.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців з поміщенням засудженого до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вирком законної сили залишено без змін.
Строк відбування покарання обраховано з 10.03.2020 року.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 22.12.2018 року по 09.03.2020 року включно.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 17.11.2018 року близько 08:30 год., переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно для оточуючих, шляхом відчинення хвіртки проник до огородженого парканом господарчого подвір`я, що розташоване поряд з будинком АДРЕСА_1 , звідки повторно здійснив крадіжку домашньої птиці живих курей породи «Домінант» в кількості 3 шт., вагою 3 кг кожна, вартість однією курки відповідно до висновку експерта № 18-867 від 28.11.2018 року становить 144,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в загальному розмірі 432,00 грн.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати. Винести рішення, яким ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України виправдати.

Вказує, що суд поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим щодо справи доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі проігнорував, в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив вирок, що суперечить дійсним обставинам справи.

Посилається на те, що в ході судового розгляду було встановлено, що 21.12.2018 року слідчий в порушення вимог ст. 277 КПК України, повідомив про підозру ОСОБА_7 без погодження з процесуальним керівником прокуратури. А тому в порушення вимог п.8 ч.1 ст. 227 КПК, зазначений процесуальний документ, не може бути визнаний документом у провадженні, з огляду на вимоги ст. 99 КПК України.

Захисник стверджує, що ОСОБА_7 без належно оформленого повідомлення про підозру від 21.12.2018 року, не має статусу «підозрюваної особи».

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується у крадіжці 3 курей породи «Домінант», втім, під час допиту потерпілої ОСОБА_9 , остання надала пояснення про те, що в неї було здійснено крадіжку 2 курей породи «Домінант» та 1 курки породи «Серебрянка».

Судом зазначені протиріччя між показами потерпілої та висунутим обвинуваченням не усунуті.

Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів щодо визначення породи курей.

В основу обвинувального вироку, покладено показання свідка ОСОБА_10 , яка є рідною сестрою обвинуваченого, та перед початком її допиту, суд не попередив про кримінальну відповідальність.

Свідок ОСОБА_11 (мати обвинуваченого) зазначали, що її донька має вади розуму та є інвалідом і не може в повній мірі усвідомлювати свої дії.

Вважає, що стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не доведено вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Не були враховані зазначені обставини і під час ухвалення судом вироку в частині призначення покарання.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7
підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не подавала.
Її неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як видно із вироку, висновок про винуватість ОСОБА_7 суд побудував на показаннях потерпілої, яка підтвердила факт викрадення у неї трьох курей, а також показаннях свідків.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в день події бачив ОСОБА_7 , який щось ніс в мішку від їхнього будинку.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, те, що обвинувачений приніс додому 3 куриці, які на його прохання обробила ОСОБА_10 . Після того, як працівники поліції прийшли до них додому, ОСОБА_14 добровільно видав їм обпатраних курей.

Сам обвинувачений в суді не заперечив факт викрадення 3 курей, вказуючи при цьому, що вважав їх власником ОСОБА_15 .

Підставно суд врахував і показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Письмові докази, зокрема протокол огляду місця події від 17.11.2018 року, які взяв до уваги суд, доводять факт добровільної видачі ОСОБА_14 трьох курей, з яких дві були обпатрані без пір`я, а також те, що кури були викрадені на території господарчого подвір`я. Місце, звідки були викрадені кури, має ознаки сховища.

Всі ці докази у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять, що 17.11.2018 року ОСОБА_7 здійснив крадіжку трьох курей, належних потерпілій із проникненням у сховище. Його дії правильно кваліфіковані судом за ч.3 ст. 185 КК України.

Посилання захисника на те, що потерпіла під час пояснень зазначила про викрадення у неї 1 курки серебристої масті, не впливають на висновки суду про винуватість обвинуваченого у крадіжці 3 курей. Такі неточності у свідченнях потерпілої, не ставлять під сумнів достовірність її показів в цілому щодо обставин злочину, які підтверджуються і іншими доказами, зокрема заявою ОСОБА_9 про вчинення злочину, розпискою потерпілої про отримання курей, що добровільно видав обвинувачений, показаннями свідків, достовірність, яких під сумнів не ставиться апелянтом, і не можуть бути визнані підставою для виправдання обвинуваченого, як про те вказує захисник.

Посилання захисника на те, що суд не попередив свідка ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань знайшли своє підтвердження.

Зважаючи на те, що ні апелянтом, ні іншими учасниками судового провадження не ставиться питання про повторне дослідження доказів у провадженні, зокрема про допит свідка ОСОБА_10 , а апеляційний суд за власною ініціативою не вправі повторно встановлювати обставини справи, колегія суддів вважає за можливе виключити із вироку посилання на показання свідка ОСОБА_10 , як на доказ винуватості ОСОБА_14 , оскільки її допит проведено із порушенням вимог КПК.

Проте виключення цього доказу жодним чином не впливає на висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_14 , оскільки його вина підтверджується сукупністю інших доказів, які суд поклав в основу вироку та дав їм належну оцінку.

Належну оцінку з викладенням переконливих мотивів отримали у вироку і доводи обвинуваченого на свій захист.

Суд оцінив показання обвинуваченого, які сприймав особисто, що відповідає вимогам ст. 95 КПК і підставно відхилив його твердження про вимушеність визнання обставин вчиненого ним злочину.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_14 має бути виправдано через те, що він не набув статусу підозрюваного, колегія суддів визнає безпідставними.

Наявний в матеріалах провадження один із екземплярів повідомлення про підозру від 21.12.2018 року, на якому не міститься підпису про погодження його прокурором, не доводить саме по собі те, що повідомлення про підозру ОСОБА_14 не було погоджено із прокурором.

Під час апеляційного розгляду було досліджено повідомлення про підозру, направлене на адресу апеляційного суду прокурором та досліджено матеріали кримінального провадження, які були підставою для обрання щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час дослідження матеріалів судового провадження № 647/347/18 встановлено, що до клопотання про застосування запобіжного заході від 21.12.2018 року слідчим ОСОБА_18 до Бериславського районного суду Херсонської області було додано, серед інших процесуальних документів і копію письмового повідомлення про підозру від 21.12.2018 року, на якій міститься як підпис слідчого так і підпис прокурора ОСОБА_19 про його погодження ( а.с.17).

Зазначені процесуальні документи були предметом розгляду слідчого судді та апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді від 22.12.2018 року.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_14 не набув статусу підозрюваного, а тому підлягає виправданню, не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Апеляційна скарга захисника містить посилання на те, що зазначені в апеляційній скарзі обставини не були враховані під час визначення покарання. Однак жодних доводів про те, як зазначені обставини вплинули на призначене покарання апеляційна скарга не містить.

Жодних вимог щодо зміни вироку в частині призначеного покарання апеляційна скарга не містить, як і доводів про незаконність вироку в цій частині.

Суд навів мотиви врахування відомостей про особу обвинуваченого та обставин, визначених ст. 65 КК при визначенні виду та міри покарання, призначив покарання за скоєний злочин та за сукупністю вироків, зважаючи на вчинення злочину в період умовно- дострокового звільнення.

Призначене покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок суду зміні, шляхом виключення із мотивувальної частини вироку посилання суду на показання свідка ОСОБА_10 як на доказ винуватості.

Керуючись ст. 404,405,407,409,419,376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на показання свідка ОСОБА_10 , як на доказ винуватості ОСОБА_7 .

В іншій частині вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали, може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4