У Х В А Л А
іменем України
18 лютого 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000154 від 15.02.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном; зазначене майно передати на відповідальне зберігання фактичному власнику ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 15.02.2020, о 05 год. 16 хв. надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом ВАЗ - 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та який знаходився поблизу магазину «Продукти» в с. Роздольне Зміївського району Харківської області.
15.02.2020, близько 06.00 год., співробітниками СРПП №2 Зміївського ВП ГУНП в Харківській області інспектором старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та капралом поліції ОСОБА_7 на перехресті автодороги сполученням с. Таранівка та с. Безпалівка, з вул. Радгоспною, с. Таранівка, Зміївського р-ну, було зупинено автомобіль ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2
15.02.2020, у період часу з 06 год. 30 хв. до 07 год. 10 хв., на ділянці автодороги Харків-Таранівка-Лозова-Павлоград, було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено пошкодження, характерні для факту незаконного заволодіння транспортним засобом.
За даним фактом 15.02.2020, о 10 год. 34 хв., були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.2020, близько 04.00 год., у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій намір, ОСОБА_8 , в той же день та час, незаконно, протиправно, маючи на меті корисливий мотив, близько 04.00 години через незачинені двері проник до салону автомобіля ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу вищезазначеного домоволодіння, де, шляхом зламу замка запалення, запустив двигун та поїхав до села Таранівка, Зміївського району Харківської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_9 , яка мешкає: АДРЕСА_2 .
Будучі допитаним в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що зазначений автомобіль він придбав на початку січня 2020 року за 800 доларів США.
На підставі вище викладеного, слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000154 від 15.02.2020 за частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України; рапорт чергового Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 15.02.2020; протокол огляду місця події від 15.02.2020; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.02.2020; протокол допиту потерпілого від 15.02.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.02.2020.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, що може зберігати на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя не вбачає підстав вважати такі доводи слідчого необґрунтованими, враховуючи, що надані матеріали не спростовують викладених в клопотанні обставин.

З урахуванням встановлених розглядом клопотання обставин та положень норм КПК України, достатнім, розумним та співмірним видом заборони є заборона відчуження та розпорядження майном, повернувши його фактичному володільцю на відповідальне зберігання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 15.02.2020 майно, а саме:

- автомобіль ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном.
Передати автомобіль ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1