ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/97/20 Справа № 210/2443/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_6 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000616 від 23.04.2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року задоволено клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000616 від 23.04.2019 року.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, зазначені в клопотанні, сприятиме збереженню доказової бази в рамках даного кримінального провадження задля притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
Вказує, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна (речового доказу), може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та арешт майна нежилого приміщення вбудованого в підвальний поверх 9-ти поверхневого житлового будинку, загальною площею 106,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що 20.12.2019 року він отримав копію рішення, а тому вважає, що має право на поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2019 року.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не обґрунтовано відступлення від припису закону щодо заборони накладення арешту на майно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказує, що слідчим суддею не обґрунтовано мету та необхідність накладення арешту; не обґрунтовано потреби досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна; не зазначено та необґрунтовано можливі негативні наслідки незастосування заходу забезпечення у виді накладення арешту шляхом заборони його експлуатації, використання чи відчуження; не наведено та не обґрунтовано обставини, які б підтверджували, що їх незастосування призведе до негативних наслідків; не обґрунтовано у чому полягає ризик незастосування обмеження правомочностей щодо відчуження і найбільше експлуатації та користування.

Також зазначає, що на сьогоднішній день в застосуванні заходу забезпечення не має потреби, оскільки дане майно вже було реалізовано в інтересах третіх осіб на державних прилюдних торгах в порядку встановленому законом.

Прокурор та ОСОБА_6 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів виходить з того, що клопотання прокурора було розглянуто без участі ОСОБА_6 та відомості про вручення йому копії судового рішення матеріали провадження не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, клопотанням прокурора та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000616 від 23 квітня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що накладення арешту на об`єкти вказаного в клопотанні нерухомого майна сприятиме збереженню доказової бази в рамках даного кримінального провадження задля притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадженні, зазначеним в ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально-протиправних дій, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на майно.

Щодо доводів апеляційної скарги проте, що дане майно вже було реалізовано в інтересах третіх осіб на державних прилюдних торгах в порядку встановленому законом та належить ОСОБА_6 , то вони не заслуговуються на увагу, оскільки ці обставини підлягають встановленню під час досудого розслідування та слідчий суддя позбавлений можливості їх визначити достовірними на цій стадії провадження.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження та при апеляційному перегляді свого підтвердження не знайшли.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000616 від 23.04.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: