Провадження № 11-сс/4820/179/20
Справа № 686/660/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом м. Чернівців матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 жовтня 2019 року за № 0000781 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2020 року, -
в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Продовжено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області, мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, раніше не судимому,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 04 травня 2020 року включно. В разі внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105100 грн. на підозрюваного ОСОБА_7 по 09 березня 2020 року покладено наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає (села Зарожани Хотинського району Чернівецької області) без дозволу слідчого, прокурора, суду; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України; повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Строк дії ухвали до 04 травня 2020 року включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що переслідуючи корисливий мотиви і мету, ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах отримав та до 05.12.2019 року зберігав, з метою подальшого збуту, психотропну речовину «амфетамін», масою 0,290607 г.
Після чого, у зазначений день, 05.12.2019 року, близько 16 годин 25 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту «Фастівська» в м. Чернівці, по вул. Руській, 201-А, збув ОСОБА_9 згадану вище речовину «амфетамін», яка згідно із таблицею ІІ списку 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 0,290607 г., за що отримав від нього грошові кошти в сумі 500 грн.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , переслідуючи вищевказані корисливі мотиви і мету, діючи повторно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (час, місце, спосіб, тощо) отримав та до 27.12.2019 року зберігав, з метою подальшого збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою (в перерахунку на суху речовину) 8,28 г.
Надалі, у зазначений день, 27.12.2019 року, близько 18 годин 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Лесі Українки та Фрідріха Шіллера в м. Чернівці, повторно збув ОСОБА_9 згаданий вище особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який згідно із списком 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масою (в перерахунку на суху речовину) 8,28 г., за що отримав від нього грошові кошти в сумі 3 600 грн.
Також встановлено, що ОСОБА_7 , переслідуючи вищевказані корисливі мотиви і мету, діючи повторно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах отримав та до 10.01.2020 зберігав, з метою подальшого збуту, психотропну речовину «амфетамін», масою близько 2 г.
В подальшому, у зазначений день, 10.01.2020 року, близько 17 години, ОСОБА_7 , знаходячись у салоні автомобіля, перебуваючи поблизу приміщення Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що по вул. Кочубея, 35, в м. Чернівці, повторно збув ОСОБА_9 згадану вище речовину «амфетамін», яка згідно із таблицею ІІ списку 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою близько 2 г., за що отримав від нього грошові кошти в сумі 750 грн.
Того ж дня, 10.01.2020 року, о 17 годині 30 хвилин, на вулиці, на території Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, що по вул. Руській, 183, в м. Чернівці, безпосередньо за адміністративним приміщенням зазначеного відділу поліції, уповноваженими працівниками правоохоронних органів, на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 було затримано.
Непогоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для справи, вплив на свідків, жодним чином не підтверджені.

Слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки останній має постійне місце проживання. Також, слідчим суддею не враховано молодий вік підозрюваного, відсутність судимостей та наявність у провадженні відомостей, які позитивно характеризують останнього.

Слідчий в поданому клопотанні та слідчий суддя не обґрунтували можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В порушення вимог закону, слідчий суддя не переконався у тому, що викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, дійсно мають місце до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та об`єктивно перешкоджають закінченню досудового розслідування кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора та слідчого ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення такої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мають додержувати вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях, надаючи тлумачення ст. 5 Конвенції, послідовно зазначає про необхідність переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від його тривалості.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Аналіз ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України свідчить про те, що право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини, обмеження якого можливо лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не у повному обсязі.

Так, звертаючись до суду, слідчий своє клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, санкція за вчинення яких передбачає покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Також, ОСОБА_7 , будучи обізнаним про обставини кримінальних правопорушень, може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати чи спотворити речі і документи, що мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, вказані обставини та ризики не були достатньою мірою доведені прокурором та слідчим.

Зокрема, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_7 , дійсно, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Разом з тим, наявність обґрунтованої підозри в його вчиненні не може бути відповідно до практики Європейського Суду (рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України») єдиною підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.

Що стосується інших обставин та ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, то апеляційним судом встановлено наступне.

Підозрюваний ОСОБА_7 є особою молодого віку, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області, раніше не судимий. Також, згідно даних довідки про склад сім`ї від 10.03.2020 року № 221, виданої виконавчим комітетом Зарожанської сільської ради, ОСОБА_7 має сім`ю, а саме: батька ОСОБА_11 та матір ОСОБА_12 . Вказане свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Згідно даних характеристики, виданої виконавчим комітетом Зарожанської сільської ради, за період проживання на території с. Зарожани, ОСОБА_7 зарекомендував себе з непоганої сторони, не пиячить, не скандалить. Скарг від мешканців с. Зарожани на поведінку ОСОБА_7 до сільської ради не надходило. Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_7 не має.

Також, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 закордонний паспорт не отримував, що підтвердив слідчий.

ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню не має. Підтвердив відсутність у нього закордонного паспорту.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) взяття під варту є найбільш суворим

запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за

наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належної поведінки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що прокурор та слідчий не довели наявність ризиків та обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки такі нічим не підтверджені, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а отже про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При перегляді ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2020 року, апеляційним судом не встановлено обставин, які б давали можливість слідчому судді продовжити ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та виконанням покладених обов`язків, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

З метою ж забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення ч. 5 ст.194 КПК України, поклавши на підозрюваного відповідні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк по 04 травня 2020 року включно скасувати та постановити нову ухвалу.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області із застосуванням електронних засобів контролю та покласти на нього такі процесуальні обов`язки: не відлучатися цілодобово з місця реєстрації за адресою: с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з будь якими особами, які мають відношення до вказаного кримінального правопорушення.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити підозрюваному.
Копію ухвали для виконання та контролю за поведінкою ОСОБА_7 направити до ГУНП в Чернівецькій області.
Строк дії ухвали по 04 травня 2020 року включно.
Про виконання ухвали в частині застосування електронних засобів контролю повідомити Хмельницький апеляційний суд.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти з зали суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4