Справа № 161/5235/20
Провадження № 1-кс/161/2548/20
У Х В А Л А

м. Луцьк 07 квітня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУ НП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького ВП ГУ НП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 30.03.2020р. за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2.

Своє клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2020р. надійшов рапорт від працівників УПН ГУНП у Волинській області, про те, що 30.03.2020р. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно придбав флакон із прозорою рідиною з написом «Decandrol», яка не є наркотичним засобом, психотропною речовиною, їх аналогом чи прекурсором, про те може бути сильнодіючою речовиною, яку 30.03.2020 р. добровільно видав для вилучення.

31.03.2020 р. відомості по вищевказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України.

30.03.2020р. в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено флакон із прозорою рідиною з написом «Decandrol», який упаковано в спец. пакет № 7074487, поліетиленовий пакет із написом «Нова пошта», який упаковано в спец. пакет № 1550148, чеки про оплату «Приват банк» та «Нова пошта».

31 березня 2020 року було винесено постанову про визнання речовими доказами речей, які були вилучені в ході огляду місця події від 30.03.2020р., оскільки вони мають значення речового доказу по даному кримінальному провадженню за №0001242 від 31.03.2020р.

В судове засідання не прибув слідчий, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі; клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно у гр. ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2, а саме на флакон із прозорою рідиною з написом «Decandrol», який упаковано в спец. пакет № 7074487 та поліетиленовий пакет із написом «Нова пошта», який упаковано в спец. пакет № 1550148, чеки про оплату «Приват Банк» та «Нова пошта».

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1