Справа № 157/423/20
Провадження №1-кп/157/61/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2020 року за № 0000094, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не працевлаштований, одружений, на утримані двоє малолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 приблизно у 2015 році (точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено), діючи із прямим умислом, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, виявивши у батьківському житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , привласнив та таким чином придбав чотири металеві банки із вмістом речовини ззовні схожої на порох, які переніс до місця власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх до 19 березня 2020 року без передбаченого законом дозволу. В подальшому, в період часу із 08 год. 23 хв. до 11 год. 23 хв. 19 березня 2020 року в ході проведення працівниками поліції санкціонованого судом обшуку на території вищенаведеного домогосподарства, а саме, у підсобному приміщенні житлового будинку, виявлено та вилучено 4 ємності із вмістом подрібненої сипучої речовини загальною масою 68,5 грам, яка відповідно до висновку комплексної вибухотехнічної експертизи являється димним (чорним) порохом, тобто вибуховою речовиною метальної дії промислового виробництва, яка володіє здатністю до вибухового перетворення; нітроцелюлозним порохом (одноосновним), тобто вибуховою речовиною метальної дії промислового виробництва, яка володіє здатністю до вибухового перетворення.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування 9 квітня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і сторони узгодили покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді про визнання винуватості передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, просив угоду про визнання винуватості затвердити та встановити йому мінімальний іспитовий строк.

Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечили.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчиненням такого злочину не завдано шкоди правам або інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб.

Обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як зазначено в обвинувальному акті, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, висловив жаль з приводу вчинення злочину, під час проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку, як пояснив в судовому засіданні прокурор, добровільно показав де зберігаються банки з порохом, і в подальшому розповів за яких обставин порох був придбаний, перенесений та зберігався.Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування цього покарання з випробуванням відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Враховуючи, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що у ній передбачені, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що таку угоду належить затвердити, визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначивши йому узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

При визначенні тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, суд врахував вищезазначені дані про особу обвинуваченого, зокрема і те, що він, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, вину визнав, має на утриманні двоє малолітніх дітей, та характер обвинувачення, і дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно визначити мінімальний іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази 4 ємності з вмістом подрібнених сипучих речовин, що являються димним (чорним) порохом та нітроцелюлозним порохом (одноосновним) і передані на відповідальне зберігання до вибухотехнічного відділення ГУНП у Волинській області, належить на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення комплексної судової вибухово-технічної експертизи в розмірі 1256 грн. 08 коп.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 9 квітня 2020 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази 4 ємності з вмістом подрібнених сипучих речовин, що являються димним (чорним) порохом та нітроцелюлозним порохом (одноосновним) і передані на відповідальне зберігання до вибухотехнічного відділення ГУНП у Волинській області, на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, - конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення комплексної судової вибухово-технічної експертизи в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1