ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янка Черкаської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
У період з 15 по 20 серпня 2018 року (точного часу та дати досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 , в тамбурі біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , виявив велосипед марки «Україна», належний ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи таємно, з корисливих мотивів і мети, шляхом вільного доступу, з тамбура під`їзду будинку АДРЕСА_2 , викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «Україна», вартістю 450 грн.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 була укладена угода про примирення, згідно з якою ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Сторонами у справі узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт.
Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував, пославшись на відповідність даної вимогам кримінального процесуального Закону.
Потерпіла ОСОБА_6 просила затвердити укладену між нею та підозрюваним угоду про примирення та пояснила, що заподіяна злочином шкода їй відшкодована повністю, і майнових претензій до ОСОБА_7 вона не має.
Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, проаналізувавши наявні матеріли, прийшов до наступних висновків.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що вказаний злочин вчинив так та при тих обставинах, як це зазначено в обвинувальному акті.
Як вбачається з наявних матеріалів та пояснень обвинуваченого в судовому засіданні, дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він умисно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_6 .
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Згідно з ч.3, ч.5 ст. 469 КПК України дана угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. За нормами ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується на затвердження угоди, посилаючись на її добровільність, та на призначення узгодженого покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, заподіяна їй шкода відшкодована.
Виходячи з викладеного, суд наголошує про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 січня 2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 .
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1