Справа № 301/245/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава кримінальне провадження, що внесене 14 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001142 відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, розлученого, на утриманні 1 малолітня дитина, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

14 грудня 2019 року близько 04.00 години ОСОБА_3 , керуючи у темну пору доби технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT SYNGRO» сірого кольору, номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », рухаючись в межах населеного пункту по вул. Центральна в с. Луково, Іршавського району, в напрямку з с. Приборжавське до с. Білки, Іршавського району, коли дорожнє покриття було мокрим, не вибравши безпечної швидкості руху, проїжджаючи біля кафе «Лаванда», що по вул. Центральна, 28 в с. Луково, Іршавського району, де дорога повертає праворуч, для забезпечення безпеки дорожнього руху, не приділив належної уваги ситуації на дорозі та не переконався, що його дії будуть безпечними, не впорався з керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху з подальшим виїздом за межі проїзної частини дороги, допустив зіткнення з будівлею автобусної зупинки, внаслідок чого автомобіль відкинуло на берег річки «Боржава», де зіткнувся з ростучим там деревом породи «Горіх», чим грубо порушив вимоги пунктів 2.3(б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме:
-пункту 2.3 (б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-пункту 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- пункту 12.4, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського сидіння - неповнолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №122 від 23.01.2020 року: з незначними скороминучими наслідками тривалістю не більше як 6 днів і такі за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; тілесні ушкодження, що призводять до розладу здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня, і такі за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді перелому лонної, сідничної, здухвинної кісток справа, перелому крижово-здухвинного зчленування справа, перелому правої плечової кістки, переломів ліктьової та променевої кісток справа, перелому лівої стегнової кістки, перелому нижньої щелепи, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, і за ступенем тяжкості кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості; тілесні ушкодження у вигляді розривів тканини печінки, гемоперітонеуму, забою легенів та розриву правої легені, двобічного гемотораксу, тяжкого забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, відкритого багатоуламкового перелому склепіння черепа, перелому основи черепа, відкритих багатоуламкових переломів обличчя, контузії та травматичного видалення очних яблук, розриву правого центрального бронха, субтотального колапсу правої легені, травматичного шоку, що за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.
Між виявленими на трупі ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями у вигляді відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа, відкритого перелому кісток обличчя, тяжкого забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, розриву правої легені, двобічного гемотораксу, розриву печінки з геміперитонеумом, травматичного шоку та настанням її смерті прослідковується прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Причиною смерті ОСОБА_7 стала комбінована відкрита черепно-мозкова травма та закрита травма грудей, черева: відкриті багатоуламкові переломи кісток склепіння та основи черепа та усіх кісток обличчя, тяжкий забій головного мозку з субарахноїдальним крововиливом, забій легенів та розрив правої легені з двобічним гемотораксом, розрив печінки з геміперитонеумом, що призвело до розвитку травматичного шоку.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3(б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював та показав, що 14.12.2019 року після 3 години їхав за кермом власної автомашини у напрямку з с. Приборжавське до с. Білки Іршавського району. В салоні автомашини, на передньому пасажирському сидінні знаходилася потерпіла ОСОБА_8 . Під час руху, він на короткий проміжок часу відволікся від дороги, щоб зробити з дівчиною в салоні машини селфі, а коли повернув погляд на дорогу, побачив перед собою автобусну зупинку. Все це сталося дуже швидко, він пізно зрозумів, що з`їхав з дороги, тому вже не міг керувати машиною та відвернути наслідки. Після зіткнення з автобусною зупинкою, він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, виявив, що ОСОБА_9 нема в машині, вона лежала на траві біля машини. Він одразу пішов в село, щоб покликати когось на допомогу. Господарі першого будинку, куди він звернувся по допомогу і де йому відчинили двері, викликали швидку допомогу та поліцію. Потерпілу спасти не вдалося, а його завезли в лікарню, де надали медичну допомогу. Оскільки під час ДТП він отримав тілесні ушкодження, в ході надання йому медичної допомоги, лікарі вводили ін`єкцією якісь медичні препарати. Тільки після надання невідкладної медичної допомоги, від нього взяли аналізи для встановлення факту вживання алкоголю та наркотиків. Ствердив, що перед тим, як сісти за кермо автомашини не вживав ні спиртного, ні наркотиків, тобто не перебував у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро покаявся, просив вибачення у потерпілої матері загиблої дівчини, обіцяв не порушувати більше закон. Просив не карати його суворо і призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні 18.02.2020 року показала, що обставини ДТП їй не відомі. Внаслідок ДТП, від отриманих тілесних ушкоджень загинула її дочка ОСОБА_8 . Цивільного позову не заявила, оскільки обвинувачений у повному обсязі відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_11 не має (а.с.75). Просила суворо обвинуваченого не карати і призначити покарання, не пов`язане із позбавлення волі. У судове засідання 19.02.2020 року потерпіла не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила подальший розгляд справи та судові дебати провести без її участі (а.с.161,163).
Обвинувачений визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, не оспорював фактичні обставини вчинення злочину. Однак, ОСОБА_12 заперечував факт вживання наркотичних засобів, тому судом досліджувалися докази, подані сторонами на підтвердження/спростування факту наркотичного сп`яніння.
Відповідно до обвинувального акту, злочин ОСОБА_12 вчинив у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. Керування транспортним засобом у стані сп`яніння, не є елементом об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, адже саме по собі не призводить до суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій статті. Вказівка в обвинуваченні на керування водієм транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння лише деталізує, уточнює, конкретизує правопорушення, стан суб`єкта злочину, але жодним чином не впливає на кваліфікацію (не є кваліфікуючою ознакою) злочину. Склад злочину, передбачений ст.286 ч.2 КК, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків. Отже, вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, у стані сп`яніння має розглядатися як обставина, що обтяжує покарання винуватої особи згідно з п. 13 ч. 1 ст. 67 КК, а не як кваліфікуюча ознака складу злочину.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши покази обвинуваченого та потерпілої, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання винного.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 67 КК України суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , тяжкі наслідки, завдані злочином, у виді смерті потерпілого, оскільки такі є кваліфікуючими ознаками складу злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, а не обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.
Що стосується обтяжуючої обставини «вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів», суд приходить до наступного.
Обвинувачений ОСОБА_12 , повністю визнаючи свою вину у вчиненні злочину, заперечував вживання яких-небудь психотропних речових перед дорожньо-транспортною пригодою, зазначивши, що освідчення на стан наркотичного сп`яніння він проходив після надання йому невідкладної медичної допомоги, у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, та введенням йому ін`єкцією лікарських препаратів. На думку обвинуваченого, введені йому під час надання медичної допомоги препарати, могли вплинути на результати огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 89 ч.1, 91 ч.1 п.4, 92 ч.1 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, прокурор надав суду Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №142 від 14.12.2019 року (далі Висновок-1) (а.с. 151).
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- Інструкція), затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року N 1452/735:
-з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (розділ ІІ п. 9);
- оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (розділ ІІ п.11);
- використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (розділ ІІІ п. 9);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (розділ ІІІ п. 16);
- зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (розділ ІІІ п. 17);
- висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (розділ ІІІ п. 22).
Всупереч вимогам розділу ІІІ п.16 Інструкції, Висновок №142 від 14.12.2019 року складений на бланку, що затверджений наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року №400/666, який втратив чинність згідно спільного наказу МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року N 1452/735.
Згідно вказаного висновку, що складений 14.12.2019 року о 07 годині 55 хвилин у приймальному відділенні КНП ІРЛ лікарем ОСОБА_13 , ОСОБА_3 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. SNIPER 5 позитивний амфетамін, метамфетамін. У висновку зазначено, що датою і точною годиною огляду є 14.12.2019 року о 07.55, часом направлення ОСОБА_11 на освідчення 07.50 годин 14.12.2019 року, особою, яка направила ОСОБА_11 на огляд є капітан поліції ОСОБА_14 (а.с.151).
Захисником подано до суду засвідчену копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №142 від 14.12.2019 року, на підставі якого складено вищевказаний Висновок №142 від 14.12.2019 року про наркотичне сп`яніння ОСОБА_11 (а.с.155-156,160).
З даного акту №142 від 14.12.2019 року вбачається, що такий заповнений 14.12.2019 року о 05 годині 05 хвилин, точною годиною огляду ОСОБА_11 зазначено 05.05 годин 14.12.2019 року, а особою, яка направила ОСОБА_11 на огляд є капітан поліції ОСОБА_15 .
Акт медичного огляду №142 від 14.12.2019 року, на підставі якого складено Висновок №142 від 14.12.2019 року про наркотичне сп`яніння ОСОБА_11 , складений раніше ніж відбулося саме направлення ОСОБА_11 на огляд та проведення самого огляду.
Крім того, Акт медичного огляду №142 від 14.12.2019 року, всупереч вимогам розділу ІІІ п.16 Інструкції, також складений на бланку, що затверджений наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року №400/666, який втратив чинність згідно спільного наказу МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року N 1452/735.
Сам Висновок №142 від 14.12.2019 року про наркотичне сп`яніння ОСОБА_11 не містить підпису обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду або про відмову від такого. Огляд особи на стан наркотичного сп`яніння, всупереч вимогам розділу ІІ п. 9 Інструкції, проведено після спливу двох годин після ДТП.
До матеріалів справи також приєднано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №142 від 14.12.2019 року (далі Висновок-2), згідно якого під час огляду ОСОБА_11 на стан сп`яніння, що проводився 14.12.2019 року о 05 годин 05 хвилин в приймальному відділенні Іршавської РЛ, виявлено стан алкогольного сп`яніння: Алконт 01с: 0,4% (а.с.148). Вказаний Висновок-2 складений на підставі Акту медичного огляду №142 від 14.12.2019 року о 05.05 годин.
Для встановлення стану сп`яніння обвинуваченого по кримінальному провадженню була призначена судово-токсикологічна експертиза.
Згідно висновку судово-токсикологічної експертизи №2297 від 27.12.2019 року, в крові ОСОБА_3 не виявлено метиловий, етиловий, н-пропіловий, н-бутиловий, н-аміловий спирти та їх ізомери. Забір крові проведено 14.12.2019 року о 06.15 годин (а.с.149-150).
Отже, висновком експерта №2297 від 27.12.2019 року спростовано Висновок-2 щодо результатів медичного огляду №142 від 14.12.2019 року, що проводився в приймальному відділенні Іршавської лікарні та яким у ОСОБА_11 встановлено стан алкогольного сп`яніння.
Судово-токсикологічної експертизи для встановлення наявності/відсутності стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_11 по кримінальному провадженню не призначалося та відповідна експертиза не проводилася.
Отже, у матеріалах справи наявні два Висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2019 року. Не зважаючи на те, що з метою виявлення у обвинуваченого стану алкогольного сп`яніння та наркотичного сп`яніння проводилися два різні огляди (о 05.05 годин та відповідно о 07.55 годин) та за результатами двох оглядів складено два різні за змістом Висновки (о 05.05 годин 14.12.2019 року та відповідно о 07.55 годин 14.12.2019 року), обидва висновки мають один порядковий номер - №142.
При цьому, акт медичного огляду, на підставі якого видано Висновок №142 від 14.12.2019 року про наявність наркотичного сп`яніння ОСОБА_11 , складений раніше (о 05.05 годин) ніж проведено сам огляд особи (07.55 годин).
Інших доказів перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, стороною обвинувачення суду не надано.
Оскільки усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд вважає, що суду не надано доказів, отриманих в порядку встановленому КПК України, які підтверджують перебування обвинуваченого ОСОБА_11 під час вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Враховуючи наведене, суд вважає, що обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, по справі не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин відноситься до категорії тяжких, але його вчинено з необережності, тобто умисел на вчинення злочину відсутній. Суд також враховує особу винного, а саме: ОСОБА_3 вину визнав, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у нарколога не перебуває (а.с.110-113), обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого в їх сукупності, конкретні обставини справи та поведінку винного після вчинення злочину, зокрема, що він добровільно та у повному обсязі відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_10 , тому вона до ОСОБА_11 претензій не має (а.с.75) та просила суворо його не карати, призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі (а.с.161).
Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права на керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті 286 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України щодо основного покарання та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 ч.1 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.12.2019 року, ОСОБА_3 був затриманий 14.12.2019 року о 08.48 годин (а.с.125). Відповідно до протоколу про звільнення особи, яка була затримана в порядку ст. 208 КК України, ОСОБА_3 звільнено з під варти 16.12.2019 року о 20.45 годин (а.с.130). Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.12.2019 року, ОСОБА_3 затримано 20.12.2019 року о 10.15 годин (а.с.133). Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 20.12.2019 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.01.2020 року (а.с.119-121). Ухвалою від 16.01.2020 року строк тримання під вартою продовжено до 15 лютого 2020 року (а.с.122-124), ухвалою суду від 11.02.2020 року строк тримання під вартою продовжено до 11.04.2020 року (а.с. 92-94).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд вважає змінити на особисте зобов`язання, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.
Відповідно до вимог ст.ст.179 та 194 КПК України, до набрання вироком законної сили, а у випадку його оскарження - на строк, що не перевищує 2 місяців, покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1 та 3 ч.5 ст. 194 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України, суд вважає, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судових інженерно-транспортних експертиз з дослідження технічного стану транспортного засобу у сумі 1570,10 грн. (а.с. 138,139).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іршавського райсуду від 20.12.2019 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT SYNGRO», сірого кольору, номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », користувачем якого є ОСОБА_3 , суд вважає скасувати.
Речові докази по справі:
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT SYNGRO» сірого кольору, номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », який поміщено на майданчик тимчасового тримання автомобілів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області (а.с.140-143), після набрання вироком законної сили повернути законному користувачу- ОСОБА_3 ;
-подушку безпеки з керма водія; подушку безпеки з боку пасажирського сидіння; вирізку матерії з стелі салону автомобіля; змив із порогу передніх правих пасажирських дверцят; сліди з внутрішньої сторони лівих задніх дверцят; вирізку тканини з правої бокової частини переднього пасажирського сидіння; сонцезахисний козирьок перед сидінням водія; сонцезахисний козирьок перед переднім пасажирським сидінням; чохол з підголовника сидіння водія; чохол з підголовника переднього пасажирського сидіння; об`єкт біологічного походження з пасмами волосся; матерію оббивки салону; ручку важеля перемикання швидкостей; одорологічний слід з рукоятки перемикання швидкостей; одорологічний слід з керма автомобіля, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області (а.с.114-118, 140-143), після набрання вироком законної сили знищити.
Керуючись ст. ст. 368-370, 374 КПК України,

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ч.1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , до набрання вироком законної сили, а у випадку його оскарження - на строк, що не перевищує 2 місяців, тобто до 19 квітня 2020 року включно, наступні обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп. за проведення судових інженерно-транспортних експертиз.
Накладений ухвалою слідчого судді Іршавського райсуду від 20.12.2019 року арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT SYNGRO», сірого кольору, номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », скасувати.
Речові докази по справі:
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT SYNGRO», сірого кольору, номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », який поміщено на майданчик тимчасового тримання автомобілів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили повернути законному користувачу ОСОБА_3 ;
-подушку безпеки з керма водія; подушку безпеки з боку пасажирського сидіння; вирізку матерії з стелі салону автомобіля; змив із порогу передніх правих пасажирських дверцят; сліди з внутрішньої сторони лівих задніх дверцят; вирізку тканини з правої бокової частини переднього пасажирського сидіння; сонцезахисний козирьок перед сидінням водія; сонцезахисний козирьок перед переднім пасажирським сидінням; чохол з підголовника сидіння водія; чохол з підголовника переднього пасажирського сидіння; об`єкт біологічного походження з пасмами волосся; матерію оббивки салону; ручку важеля перемикання швидкостей; одорологічний слід з рукоятки перемикання швидкостей; одорологічний слід з керма автомобіл, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій ОСОБА_10 .
Захисник та представник потерпілої мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1