УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000003 від 09.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України ,-

за участю прокурора ОСОБА_5

детектива - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000003 від 09.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Детективами Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 09.01.2014 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану», що спричинило тяжкі наслідки за ч. 2 ст. 364 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону № 3207 VІ від 07.04.2011).

Прокурор повідомив, що державний науково-дослідний та проектний інституту титану є юридичною особою, яке засноване на державній власності та входить до сфери управління Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном.

Відповідно до Статуту затвердженого наказом Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном від 30.03.2012 № 55, Державний науково-дослідний та проектний інституту титану перейменоване на Державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектний інститут Титану» (далі Підприємство).

Підприємство створено з метою отримання прибутку за рахунок науково-дослідної, науково-технічної, науково-організаційної та підприємницької діяльності.

Предметом діяльності Підприємства є: виробництво інших кольорових металів, діяльність у сфері архітектури, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, технічні випробування та дослідження, дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих та інших наук, дослідження й експериментальні розробки у сфері суспільних і гуманітарних наук, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, інша професійна, наукова та технічна діяльність, організування конгресів і торгівельних виставок.

Майно Підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Джерелами формування майна Підприємства є: майно передане йому Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном, доходи одержані від реалізації продукції (робіт, послуг), доходи від цінних паперів, кредити банків та інших кредиторів, капітальні вкладення та дотації з бюджетів, майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, безоплатні або благодійні внески, пожертвування організацій, нематеріальні активи (наукові звіти, проектно-конструкторська документація).

Так, ОСОБА_4 24.05.2011 призначений першим заступником генерального директора Підприємства, відповідно до наказу генерального директора Підприємства від 24.05.2011 № 442-к.

24.05.2011 ОСОБА_4 надано право першого підпису за період відсутності генерального директора, відповідно до наказу від 24.05.2011 № 447.

Перебуваючи на посаді першого заступника генерального директора Підприємства, відповідно до посадової інструкції № ДИ 30-2012 від 17.04.2012, ОСОБА_4 здійснював наступні повноваження:

керівництво згідно з діючим законодавством виробничо-господарською і фінансово-економічною діяльністю Підприємства;

відповідальність за наслідки прийнятих рішень, збереження і ефективне використання майна Підприємства і фінансово-господарські результати діяльності.

Отже, ОСОБА_4 обіймав посаду на Підприємстві пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і був службовою особою в розумінні ч. 2 ст. 18 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що 19.01.2012 між Підприємством в особі генерального директора ОСОБА_7 (Продавець) та компанією «Solway Industries LTD.» (Saint Vincent and the Grenadines, Trust House, 112, Bonadie Street, Kingstown, CIN 504, CTD 1998) в особі директора Andre Seidelsohn (Покупець) укладено контракт № 2012-1-ИТ на виконання Робочого проекту реконструкції заводу по виробництву феронікелю компанії «Solway Industries LTD.».

Відповідно до пункту 2.1. статті 2 даного контракту Покупець погоджується прийняти від Продавця, а Продавець погоджується передати Покупцю технічну документацію і ноу-хау та надати технічні послуги для успішного проведення реконструкції заводу по виробництву феронікелю компанії «Solway Industries LTD.» у відповідності з умовами даного контракту і додатків до нього.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 даного контракту, загальна ціна контракту складає 13 600 000 доларів США.

Прокурор вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що роботу над укладенням вказаного контракту та підготовкою технічних питань було розпочато з жовтня 2011 року силами Підприємства спільно з ТОВ «Побузьський феронікелевий комбінат», одним із засновників якого являлась компанія «Solway Industries LTD.». Співпраця між Підприємством та ТОВ «Побузьський феронікелевий комбінат» тривала ще з 2009 року.

Також, встановлено, що виконання вказаного контракту відбувалось виключно силами компанії «Solway Industries LTD.» та Підприємства, а в подальшому Підприємства без участі будь-яких третіх осіб.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що в період з квітня 2012 року по грудень 2012 року, дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник умисел на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, що полягало у виплаті за рахунок Підприємства грошової винагороди за агентські послуги та роботи щодо контракту від 19.01.2012 № 2012-1-ИТ, які фактично надаватись та виконуватись не будуть, на користь громадянина Сполучених Штатів Америки Vladimir S. Moxson ( ОСОБА_8 ), який представляв компанію «REMAX LTD» (TORTOLA BRITISH VIRGIN ISLANDS WOODBOURNE HALL P.O. BOX 3162 VG/TORTOLA) та який перебував з ОСОБА_4 в дружніх відносинах, а також на користь інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

На думку прокурора, керуючись вищевказаним злочинним умислом, ОСОБА_4 , в період з квітня 2012 року по грудень 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, залучив як пособника Vladimir S. Moxson, який заздалегідь пообіцяв ОСОБА_4 у сприянні вчиненню даного злочину, що полягало в наданні компанії «REMAX LTD», інтереси якої він буде представляти та яка нібито буде надавати і виконувати агентські послуги та роботи для Підприємства щодо контракту від 19.01.2012 № 2012-1-ИТ, а також в заздалегідь обіцяному приховуванні отриманих злочинним шляхом коштів Підприємства, шляхом переказу вказаних коштів на рахунки інших компаній та фізичних осіб.

Після цього, ОСОБА_4 , в період з квітня 2012 року по грудень 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам Підприємства в інтересах та за пособництва Vladimir S. Moxson, а також в інтересах інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, уклав, засвідчивши своїм підписом, від імені Підприємства (Довіритель) агентську угоду від 11.10.2011 № 1/2011 з компанією «REMAX LTD» (Представник) в особі Vladimir S. Moxson.

У свою чергу, Vladimir S. Moxson, в період з квітня 2012 року по грудень 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, сприяючи ОСОБА_4 в реалізації його злочинного умислу, направленого на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, діючи в якості пособника, що полягало в наданні компанії «REMAX LTD», інтереси якої він буде представляти та яка нібито буде надавати і виконувати послуги та роботи для Підприємства, уклав від імені компанії «REMAX LTD» (Представник), засвідчивши своїм підписом, агентську угоду від 11.10.2011 № 1/2011 з Підприємством (Довіритель) в особі ОСОБА_4 .

Згідно ст. 1 «Предмет угоди» агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011, Довіритель назначає Представника для виконання функцій його уповноваженого Представника на території КНР, країн Північної та Південної Америки, ПАР, Єгипту, Пакистану (Договірна територія) для надання допомоги при пошуку потенціальних замовників для організації виробництва кольорових та інших металів на Договірній території и укладення контрактів з ними: передачу технологічних процесів отримання кольорових та інших металів, надання інжинірингових послуг, технічної допомоги і навчання, поставку обладнання для вищевказаних технологій.

Відповідно до ст. 2 «Обов`язки Представника» агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011: Представник надає допомогу Довірителю при виконанні робіт, передбачених в ст.1 і негайно повідомляє Довірителю про всі запити і пропозиції, отримані від потенційних замовників (п.2.1); Представник організовує і приймає участь в переговорах, підготовці й оформлення контрактів і угод на Договірній території (п.2.2); Представник постійно інформує Довірителя про правила, положення і вимоги до виконання контрактів на Договірній території (п.2.3); Представник інформує Довірителя про правила роботи митних служб, податків та інших аспектів, пов`язаних з діяльністю Довірителя на Договірній території, включаючи умови ринку, введення нових законів на імпорт, інформацію про конкуруючі фірми та ін., про угоди інших компаній на виконання аналогічних робіт і послуг, а також повідомляє будь-яку іншу інформацію, яка може бути корисною для Довірителя в частині продуктивного виконання своїх обов`язків (п.2.5); Представник несе відповідальність за надійність інформації і документів, переданих ними Довірителю відповідно до пунктів 2.3 і 2.5 даної угоди (п.2.6); Представник надає допомогу в отриманні в`їзних та виїзних віз, офіційних дозволів на проживання і роботу українських експертів, їх медичне обслуговування і страхування, проїзд по країні і приймає всі необхідні заходи безпечного перебування українських експертів в період виконання робіт на Договірній території (п. 2.7); Представник якщо виникне необхідність посилає своїх спеціалістів в Україну і приймає спеціалістів від Довірителя на Договірній території для обговорення ходу виконання даної угоди (п. 2.12); Представник сприяє своєчасному здійсненню платежів, відправці відвантажувальних реквізитів тощо і сприяє виконанню замовниками їх обов`язків будь якими можливими способами (п. 2.13); Представник узгоджує проекти контрактів і додатків до них з Покупцем на основі пропозицій Довірителя та інші документи, які встановлюють, змінюють або продовжують взаємні обов`язки сторін (п.2.14).

Згідно п. 4.1 вищевказаної угоди Представник має право на винагороду по кожному укладеному контракту. Розмір винагороди визначається Додатком до даної угоди та не перевищує 15% від вартості контракту.

В подальшому, ОСОБА_4 , в період з квітня 2012 року по грудень 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам Підприємства в інтересах та за пособництва Vladimir S. Moxson, а також в інтересах інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, будучи обізнаним, що участь в укладенні та виконанні контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012 компанія «REMAX LTD» не приймала, в тому числі, послуги та роботи зазначені в агентській угоді від 11.10.2011 № 1/2011 компанією «REMAX LTD» не надавались та не виконувались, уклав від імені Підприємства, засвідчивши своїм підписом, додаток № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012 з компанією «REMAX LTD».

У свою чергу, Vladimir S. Moxson, в період з квітня 2012 року по грудень 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, сприяючи ОСОБА_4 в реалізації його злочинного умислу, направленого на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, діючи в якості пособника, будучи обізнаним, що участь в укладенні та виконанні контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012 компанія «REMAX LTD» не приймала, в тому числі, послуги та роботи зазначені в агентській угоді від 11.10.2011 № 1/2011 компанією «REMAX LTD» не надавались та не виконувались, уклав від імені компанії «REMAX LTD», засвідчивши своїм підписом, додаток № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012 з Підприємством.

Відповідно до додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012, розмір узгодженої винагороди компанії «REMAX LTD» (Представник) по контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012 на передачу робочого проекту реконструкції заводу по виробництву феронікеля компанії «Solway Industries LTD.» у відповідності до п. 4.1 агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011, сторони узгодили в сумі 2 040 000 доларів США та вказана сума буде виплачена після отримання Підприємством (Довірителем) авансу та по кожному платежу відповідно до контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 12 грудня 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, з метою оплати винагороди відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на користь компанії «REMAX LTD» за послуги та роботи, які не надавались та не виконувались, склав та видав від імені Підприємства, засвідчивши своїм підписом, акт приймання № 1 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 285 000 доларів США, акт приймання № 2 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 195 000 доларів США, акт приймання № 3 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 292 500 доларів США.

У свою чергу, Vladimir S. Moxson, 12 грудня 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, сприяючи ОСОБА_4 в реалізації його злочинного умислу, направленого на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, діючи в якості пособника, з метою отримання винагороди відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 від Підприємства на користь компанії «REMAX LTD» за послуги та роботи, які не надавались та не виконувались, склав та видав від імені компанії «REMAX LTD», засвідчивши своїм підписом, акт приймання № 1 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 285 000 доларів США, акт приймання № 2 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 195 000 доларів США, акт приймання № 3 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 292 500 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що реалізація його злочинного умислу спрямованого на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, можлива лише за безпосередньої участі заступника генерального директора з фінансів Підприємства ОСОБА_9 , в грудні 2012 року, надав вказівку останній здійснити усі необхідні дії щодо переказу грошових коштів Підприємства відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та актів приймання на користь компанії «REMAX LTD». ОСОБА_9 , перебуваючи у службовій залежності від ОСОБА_4 , погодилась виконати вказівку ОСОБА_4 щодо переказу грошових коштів Підприємства відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та актів приймання.

Беззаперечно виконуючи вказівку ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , в грудні 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, отримала від останнього агентську угоду № 1/2011 від 11.10.2011, додаток № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012, акт приймання № 1 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 285 000 доларів США, акт приймання № 2 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 195 000 доларів США, акт приймання № 3 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 292 500 доларів США, для здійснення переказу на рахунок компанії «REMAX LTD» на суму вказаних в актах приймання.

В подальшому, ОСОБА_9 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 щодо переказу грошових коштів Підприємства відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та актів приймання на користь компанії «REMAX LTD», в грудні 2012 року, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи в ДП «ДНДП інститут титану» за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 180, з метою створення умов для безперешкодного переказу грошових коштів компанії «REMAX LTD», надала вказівку начальнику бюро по планово-виробничій роботі фінансово-економічного відділу Підприємства ОСОБА_10 підготовити листи до Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків для отримання акту цінової експертизи щодо виконання робіт та надання послуг за агентською угодою від 11.10.2011 № 1/2011, у відповідності до Постанови Національного банку України від 30.12.2003 № 597 «Про переказування коштів у національній та іноземній валюті на користь нерезидентів за деякими операціями». ОСОБА_10 перебуваючи у службовій залежності від ОСОБА_9 , не будучи обізнаною із злочинним умислом ОСОБА_4 , Vladimir S. Moxson, та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, беззаперечно виконала її вказівку та підготувала листи Підприємства від 14.12.2012 № 1535, від 20.12.2012 № 1563, які ОСОБА_9 засвідчила своїм підписом. У відповідь на вказані листи Державним інформаційно-аналітичним центром моніторингу зовнішніх товарних ринків видано акт цінової експертизи від 14.01.2013 № 1/12290, яким засвідчено відповідність контрактних цін на роботи, послуги, які є предметом агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 кон`юнктурі ринку, що стало підставою для проведення операції для переказування уповноваженими банками та іншими фінансовими установами коштів у національній та іноземній валюті на користь (на рахунок) нерезидентів, відповідно до пунктів 1,4 Постанови Національного банку України від 30.12.2003 № 597.

Продовжуючи виконувати вказівку ОСОБА_4 щодо переказу грошових коштів Підприємства відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та актів приймання на користь компанії «REMAX LTD», ОСОБА_9 , 22 лютого 2013 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на Підприємстві за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 180, надала вказівку провідному бухгалтеру фінансово-економічного відділу Підприємства ОСОБА_11 здійснити платіж на суму 772 500 доларів США, відповідно до наданих ОСОБА_9 агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012, акту приймання № 1 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 285 000 доларів США, акт приймання № 2 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 195 000 доларів США, акт приймання № 3 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 292 500 доларів США. ОСОБА_11 перебуваючи у службовій залежності від ОСОБА_9 , не будучи обізнаною із злочинним умислом ОСОБА_4 , Vladimir S. Moxson, та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, беззаперечно виконала її вказівку та підготувала платіжне доручення № 167 від 22.02.2013, на підставі якого було здійснено переказ грошових коштів на рахунок компанії «REMAX LTD» в сумі 772 500 доларів США, що по курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті становить 6 174 592,50 грн.

В свою чергу, Vladimir S. Moxson, 22 березня 2013 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, сприяючи ОСОБА_4 в реалізації його злочинного умислу, направленого на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, діючи в якості пособника, що виразилось в заздалегідь обіцяному приховуванні отриманих злочинним шляхом коштів Підприємства, здійснив переказ коштів Підприємства отриманих нібито за виконання агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 з рахунку компанії «REMAX LTD» на рахунок компанії «AVATRANS LLP» в сумі 747 500 доларів США. Після цього, Vladimir S. Moxson, 25 березня 2013 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, реалізовуючи попередні злочинні домовленості з ОСОБА_4 , здійснив переказ коштів Підприємства, отриманих нібито за виконання агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 з рахунку компанії «REMAX LTD» на рахунок своєї дружини громадянки Сполучених штатів Америки Sophia Moxson в сумі 17 200 доларів США, що по курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті становить 137 428 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , 3 квітня 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, з метою оплати винагороди відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на користь компанії «REMAX LTD» за послуги, які не надавались, склав та видав, засвідчивши своїм підписом, акт приймання № 4 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 195 000 доларів США, акт приймання № 5 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акт приймання № 6 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акт приймання № 7 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 135 000 доларів США, які передав ОСОБА_9 для здійснення оплати на рахунок компанії «REMAX LTD» на суму вказаних в актах.

У свою чергу, Vladimir S. Moxson, 3 квітня 2012 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, сприяючи ОСОБА_4 в реалізації його злочинного умислу, направленого на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, діючи в якості пособника, з метою отримання винагороди відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 від Підприємства на користь компанії «REMAX LTD» за послуги та роботи, які не надавались та не виконувались, склав та видав від імені компанії «REMAX LTD», засвідчивши своїм підписом, акт приймання № 4 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 195 000 доларів США, акт приймання № 5 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акт приймання № 6 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акт приймання № 7 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 135 000 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_9 , беззаперечно виконуючи вказівку ОСОБА_4 , у квітні 2013 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, отримала від останнього акт приймання № 4 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 195 000 доларів США, акт приймання № 5 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акт приймання № 6 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акт приймання № 7 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 135 000 доларів США для здійснення оплати на рахунок компанії «REMAX LTD» на суму вказаних в актах приймання.

Після цього, ОСОБА_9 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 щодо переказу грошових коштів Підприємства відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та актів приймання на користь компанії «REMAX LTD», у квітні 2013 року, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи на Підприємстві за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 180, з метою створення умов для безперешкодного переказу грошових коштів компанії «REMAX LTD», надала вказівку начальнику бюро по планово-виробничій роботі фінансово-економічного відділу Підприємства ОСОБА_10 підготовити лист до Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків для отримання акту цінової експертизи щодо виконання робіт та надання послуг за агентською угодою від 11.10.2011 № 1/2011, у відповідності до Постанови Національного банку України від 30.12.2003 № 597 «Про переказування коштів у національній та іноземній валюті на користь нерезидентів за деякими операціями». ОСОБА_10 перебуваючи у службовій залежності від ОСОБА_9 , не будучи обізнаною із злочинним умислом ОСОБА_4 , Vladimir S. Moxson, та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, беззаперечно виконала її вказівку та підготувала лист Підприємства від 05.04.2013 № 516, який ОСОБА_9 засвідчила своїм підписом. У відповідь на вказаний лист Державним інформаційно-аналітичним центром моніторингу зовнішніх товарних ринків видано акт цінової експертизи від 14.05.2013 № 1/3410, яким засвідчено відповідність контрактних цін на роботи, послуги, які є предметом агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 кон`юнктурі ринку, що стало підставою для проведення операції для переказування уповноваженими банками та іншими фінансовими установами коштів у національній та іноземній валюті на користь (на рахунок) нерезидентів, відповідно до пунктів 1,4 Постанови Національного банку України від 30.12.2003 № 597.

Продовжуючи виконувати вказівку ОСОБА_4 щодо переказу грошових коштів Підприємства відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та актів приймання на користь компанії «REMAX LTD», ОСОБА_9 , 3 червня 2013 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на Підприємстві за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 180, з метою переказу грошових коштів Підприємства компанії «REMAX LTD», надала вказівку провідному бухгалтеру фінансово-економічного відділу ДП «ДНДП інститут титану» ОСОБА_11 здійснити платіж на суму 486 000 доларів США, відповідно до наданих ОСОБА_9 агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012, акту приймання № 5 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акту приймання № 6 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 78 000 доларів США, акту приймання № 7 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 на суму 135 000 доларів США. ОСОБА_11 перебуваючи у службовій залежності від ОСОБА_9 , не будучи обізнаною зі злочинним умислом ОСОБА_4 , беззаперечно виконала її вказівку та підготувала платіжне доручення № 238 від 03.06.2013, на підставі якого було здійснено переказ грошових коштів на рахунок компанії «REMAX LTD» в сумі 486 000 доларів США, що по курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті становить 3 884 598 грн.

В подальшому, Vladimir S. Moxson, 5 червня 2013 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, сприяючи ОСОБА_4 в реалізації його злочинного умислу, направленого на використання свого службового становища всупереч інтересам Підприємства в інтересах третіх осіб, діючи в якості пособника, що виразилось в заздалегідь обіцяному приховуванні отриманих злочинним шляхом коштів Підприємства, здійснив переказ коштів Підприємства, отриманих нібито за виконання агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 з рахунку компанії «REMAX LTD» на рахунок компанії «AVATRANS LLP» в сумі 461 700 доларів США. Після цього, Vladimir S. Moxson, 5 червня 2013 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, реалізовуючи попередні злочинні домовленості з ОСОБА_4 , здійснив переказ коштів Підприємства отриманих нібито за виконання агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 з рахунку компанії «REMAX LTD» на рахунок своєї дружини громадянки Сполучених штатів Америки Sophia Moxson в сумі 21 000 доларів США, що по курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті становить 167 790 грн.

Таким чином, прокурором наголошено, що ОСОБА_4 , в період з квітня 2012 року по 05.06.2013, у невстановлену досудовим розслідуванням час та місці, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, в інтересах та за пособництва з Vladimir S. Moxson, а також в інтересах інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, використав своє службове становище всупереч інтересам Підприємства, що полягало в укладенні агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та в подальшому переказі грошових коштів компанії «REMAX LTD» в якості винагороди за послуги та роботи, які заздалегідь не надавались та не виконувались, що спричинило тяжкі наслідки, які виразились у завданні майнової шкоди Підприємству в розмірі 1 258 500 доларів США, що по курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті становить 10 059 190,50 грн.

19.07.2019 об 08 год. 05 хв. громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України.

19.07.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону № 3207 VІ від 07.04.2011), а саме: у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки

З огляду на вказане, прокурор повідомив, що у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за переконанням органу досудового розслідування, повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, а саме:

Контрактом 2012-1- ИТ від 19.01.12 укладеним між Підприємством та компанією «Solway Industries LTD.» на виконання Робочого проекту реконструкції заводу по виробництву феронікелю компанії «Solway Industries LTD.»;

Агентською угодою № 1/2011 від 11.10.2011, Додатком № 1 до агентської угоди № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012, актом приймання № 1 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, актом приймання № 2 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, актом приймання № 3 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, актом приймання № 4 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, актом приймання № 5 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, актом приймання № 6 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, актом приймання № 7 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011;

Платіжними дорученнями від 22.02.2013 № 167 та від 03.06.2013 № 237, банківськими виписками, що підтверджують перерахування компанії «REMAX LTD» грошових коштів Підприємства в сумі 1 258 000 доларів США, відповідно до агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011;

Висновком експерта № 19/17-3/1/58-СЕ/18 від 18.04.2018, відповідно до якого, ОСОБА_4 виконані підписи в графах «От имени «Доверителя» On behalf of the PRINCIPAL» в Агентській угоді № 1/2011 від 11.10.2011 та Додатку № 1 до агентської угоди № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012. А також відповіідно до якого, ОСОБА_4 виконані підписи в графах «От «Доверителя» Генеральный директор ГП «ГНИП Институт титана» ОСОБА_7 » в акті приймання № 1 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 2 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 3 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 4 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 5 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 6 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 7 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011;

Висновком експерта № 6781/18-33/16263-16285/18-33 від 13.08.2018, відповідно до якого Відтиски печатки у графах «От имени «Доверителя» On behalf of the PRINCIPAL» в Агентській угоді № 1/2011 від 11.10.2011 та Додатку № 1 до агентської угоди № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19.01.2012, в графах «От «Доверителя» Генеральный директор ГП «ГНИП Институт титана» ОСОБА_7 » в акті приймання № 1 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 2 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 3 від 12.12.2012 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 4 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 5 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 6 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011, акті приймання № 7 від 03.04.2013 до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11.10.2011 нанесені однією і тією ж печаткою, а саме, печаткою ДП «ДНДПІ титану»;

Висновком експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 6780/18-34/23238-23246/18-34 від 05.11.2018, щодо давності виконання підписів в Агентській угоді № 1/2011 від 11.10.2011 та Додатку № 1, відповідно до якої здійснювався вплив сторонніх факторів, не властивих для звичайних умов зберігання документів, що призвело до штучного зістарювання їх реквізитів;

Довідкою спеціаліста Державної аудиторської служби від 27.08.2018 б/н відповідно до звернень Національного антикорупційного бюро України від 05.06.2018 № 0422-220/22224 та від 07.08.2018 № 0422-220/30304, що підтверджує нанесення матеріальної шкоди (збитків) Державному підприємству «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» у розмірі 10 059 190,50 грн (1 258 500 доларів США) внаслідок переказу компанії «REMAX LTD» грошових коштів у вищевказаній сумі, відповідно до агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011 та додатків до неї укладених між ДП «ДНДП Інститут Титану» та компанією «REMAX LTD»;

Висновком судово-економічної експертизи за № 19170/18-71 від 22.10.2018, відповідно до якого, за результатами проведеного дослідження наданих документів у кримінальному провадженні № 0000003, зокрема розпорядчих документів, листувань, організаційно-нормативних документів, підтверджується висновок довідки спеціаліста Державної аудиторської служби від 27.08.2018 б/н у частині, що стосується нанесення матеріальної шкоди (збитків) державному підприємству «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» у розмірі 10 059 190,50 грн (1 258 500 доларів США) внаслідок переказу компанії «REMAX LTD» грошових коштів на підставі агентської угоди від 11.10.2011 № 1/2011;

Службовою запискою, наказом від 10.10.2011 № 426, звітом про відрядження, звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 17.10.2011 № 551, підтверджують що ОСОБА_4 не міг 11.10.2011 знаходитись в м. Запоріжжя та підписати Агентську угоду №1/2011 від 11.10.2011;

Листом-запрошенням від президента компанії «ADMA Produkt, Inc» ОСОБА_12 , наказ № 106 від 06.07.2012 про відрядження ОСОБА_4 та ОСОБА_13 до компанії «ADMA Produkt, Inc» м. Хадсоні (штат Огайо, США) підтверджує, що ОСОБА_4 та Vladimir S. Moxson між собою знайомі;

Наказ від 25.04.2012 № 44 «Про ведення в дію печаток та штампів ДП «ДНДП Інститут титану», відповідно до якого печатка Державного науково-дослідного та проектного інститут титана втрачає свою дію та печатка Державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» (відбиток даної печатки знаходиться в Агентській угоді №1/2011 від 11.10.2011) використовується на підприємстві з 26.04.2012 підтверджується, що Агентська угода №1/2011 від 11.10.2011 складена та підписана не раніше 26.04.2012;

Наказом від 24.05.2011 № 447 в якому зазначено, що на період відсутності генерального директора право першого підпису на документах надано першому заступнику генерального директора ОСОБА_4 та заступнику генерального директора з фінансів ОСОБА_9 ;

Наказами про призначення, посадовими інструкціями першого заступника генерального директора по фінансам ДП «ДНДП Інститут титану» № ДИ 30-2012 від 17.04.2012 підтверджує повноваження ОСОБА_4 .

Протоколами допиту свідків працівників та колишніх працівників ДП «ДНДП Інститут титану» ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , працівників ТОВ «Побузький феронікелевий комбінат» ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин, на думку прокурора, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування, на думку прокурора, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Санкція ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону № 3207 VІ від 07.04.2011), відповідно до ст. 12 та примітки до ст.45 КК України є тяжким злочином, за який може бути призначена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі від 2 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , на думку прокурорів, у сукупності з іншими конкретними обставинами, які встановлені в ході даного досудового розслідування, вказують на існування суттєвих ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до статей 45, 69 та 75 КК України у випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого корупційного злочину до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно з ч.5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутися до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia N 71362/01 від 21.07.2003), у якому суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Так, ОСОБА_4 володіє паспортами громадянина України для виїзду за кордон виданим 20.09.2010 Нікопольським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, дійсний до 20.09.2020, та НОМЕР_1 виданим 06.12.2010 Нікопольським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, дійсний до 06.12.2020, здійснює регулярні закордонні поїздки до різних країн світу, включаючи Ізраїль, Туреччину, Німеччину та Польщу.

Зокрема протягом останніх років виїжджав з території України в наступних напрямках:

09.01.2017 м. Тель-Авів, Ізраїль, де пробув до 10.03.2017 (61 день);

29.05.2017 м. Франкфурт, Німеччина, де пробув до 20.06.2017 (23 дня);

19.08.2017 м. Стамбул, Туреччина де пробув до 04.11.2017 (78 днів);

12.11.2017 м. Стамбул, Туреччина, де пробув до 09.12.2017 (28 днів);

25.12.2017 м. Стамбул, Туреччина, де пробув до 19.01.2018 (26 днів);

21.01.2018 м. Франкфурт, Німеччина, де пробув до 14.02.2018 (25 днів);

18.02.2018 м. Стамбул, Туреччина, де пробув до 16.04.2018 (58 днів);

22.04.2018 м. Стамбул, Туреччина, де пробув до 20.12.2018 (243 дня);

06.01.2019 м. Стамбул, Туреччина, де пробув до 26.02.2019 (52 дня);

04.03.2019 Польща, де пробув до 07.03.2019 (4 дня);

25.03.2019 м. Варшава, Польща, де пробув до 16.07.2019 (114 днів).

Таким чином, ОСОБА_4 на тривалий період здійснює виїзд за кордон, що свідчить про наявність у нього засобів та матеріальних активів для проживання за кордоном. З іншої сторони, ОСОБА_4 прибуває на територію України на досить короткий період, що свідчить про відсутність у нього причин та обставин залишатись в Україні.

Крім того, місцезнаходження предмету злочину, а саме грошових коштів державного підприємства у сумі 10 059 190,50 грн. наразі органом досудового розслідування не встановлене, що надає обгрунтовані підстави вважати, що використання зазначених коштів може забезпечити переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини, на думку прокурора дають підстави стверджувати про наявність достатніх ризиків для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_4 поза межами України.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; рішення у справі «Летельє проти Франції», де Суд визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу).

Крім того, злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону № 3207 VІ від 07.04.2011), відповідно до ст. 12 та примітки до ст.45 КК України є тяжким злочином, за який може бути призначена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі від 2 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказані обставини обґрунтовано свідчать, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що є підставою до застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, згідно висновків експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 6780/18-34/23238-23246/18-34 від 05.11.2018, щодо давності виконання підписів в агентській угоді № 1/2011 від 11.10.2011 та Додатку № 1, здійснювався вплив сторонніх факторів, не властивих для звичайних умов зберігання документів, що призвело до штучного зістарювання їх реквізитів. Оскільки, відповідно до висновку експерта № 19/17-3/1/58-СЕ/18 від 18.04.2018, саме ОСОБА_4 підписував вищевказані документи, є достатні підстави вважати, що останній безпосередньо мав доступ до вищевказаних документів та вживав заходів щодо спотворення вказаних документів шляхом їх штучного зістарювання.

Крім того, відповідно до матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що в Державному підприємстві «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» (на даний час ПАТ «Інститут Титану») відсутні документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане дає підстави вважати, що документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які повинні були зберігатись в Державному підприємстві «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» могли бути знищені або сховані безпосередньо ОСОБА_4 або за його вказівкою працівниками даного державного підприємства.

Окрім цього, більша частина коштів Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» через компанію «REMAX LTD» були перераховані на рахунки інших компаній та їхнє місцезнаходження на даний час органом досудового розслідування не встановлено, а тому ОСОБА_4 не будучи позбавленим у пересуванні зможе вжити заходів до розпорядження вказаними коштами як безпосередньо, так і через інших осіб, в тому числі шляхом їх приховання або перетворення у інше майно з метою перешкоджання встановленню всіх обставин кримінального правопорушення та забезпечення можливості уникнення кримінального переслідування.

Вказані обставини обґрунтовано свідчать, що ОСОБА_4 має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення як особисто, так і доручити відповідні дії іншим особам, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних.

Прокурор вказав, що Значна кількість свідків у кримінальному провадженні є працівниками та колишніми працівниками Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» (на даний час ПАТ «Інститут титану»), керівником яких був ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, ОСОБА_4 має реальну можливість вчиняти на них тиск з метою схилити до давання слідству неправдивих показань.

Також ОСОБА_4 згідно матеріалів кримінального провадження особисто знайомий з представнмиком компанії «REMAX LTD», громадянином США Vladimir S. Moxson, якого на даний час не допитано та на якого також ОСОБА_4 може незаконно впливати.

Тому, не будучи обмеженим у свободі пересування, підтримуючи зв`язки із зазначеними особами ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на учасників даного кримінального провадження, в тому числі на осіб, які на даний час органом досудового розслідування не допитані.

Таким чином, є підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливості ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оскільки підозрюваний упродовж тривалого часу займав керівну посаду

першого заступника генерального директора Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» він мав та має ділові та особисті зв`язки із службовими особами та працівниками даного державного підприємства, а на даний час в ПАТ «Інститут титану». Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , не будучи позбавленим у пересуванні, зможе використати вказані зв`язки для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином - шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників та сторін кримінального провадження, штучного створення доказів своєї та інших співучасників невинуватості, що відповідно є підставою вважати про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливості ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що являється підставою застосування відносно останнього запобіжного заходу.

Тому, прокурором наголошено, що з огляду на вищевикладені ними обставини, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не є можливим.

У судовому засіданні прокурор наголосив на фактичних обставинах, вказаних у клопотанні, а саме клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Щодо альтернативного заходу, як переконував прокурор, зазначений у клопотанні розмір застави є виправданим у даній ситуації, оскільки статки підозрюваного, членів його сім`ї, як рухомого та нерухомого майна, є досить значними.

Детектив підтримав думку прокурора та просив задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 зазначав, що підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , є не обґрунтованою, сам його підзахисний діяв у відповідності до покладених на нього обов`язків.

Крім того, ОСОБА_6 прохав не обирати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 вказав, що підозра, пред`явлена йому, є не обґрунтованою. Крім того, вбачав, що він діяв виключно у межах наданих йому повноважень. Щодо ризиків, повідомив, що переховуватися чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню не збирається.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В ході судового розгляду встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Такими є випадки, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 здійснював виїзд за кордон. Однак, перебування ОСОБА_4 , за межами України це його право, оскільки в той час він не мав процессуального статусу та міг вільно пересуватися, до детектива чи прокурора не викликався, що підтверджують вищезазначені особи в суді, тобто ознак умисного ухилення від досудового слідства невстановлено.

З приводу ризиків щодо впливу на свідків та інших підозрюваних, а також знищення, спотворення речей та документів, то прокурор не навів достатніх доказів на підтвердження цих ризиків.

Враховуючи вказане, а також тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем попередньої роботи, майновий та сімейний стан, має трьох дітей, а також ту обставину, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування, вважаю, що детективом та прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

Тому, з урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,176, 181,184, 194, 309, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання детектива ОСОБА_3 , про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Обрати підозрюваному по кримінальному провадженні за № 0000003 від 09.01.2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю проживання по АДРЕСА_2 строком на 60 днів ,тобто до 17 вересня 2019 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 на цей строк обов`язки :

-прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді та суду;

-не відлучатися із м. Нікополя Дніпропетровської області без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;

-повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 виданий 20.09.2010 Нікопольським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, дійсний до 20.09.2020, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 06.12.2010 Нікопольським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, дійсний до 06.12.2020 та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , Vladimir S. Moxson, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та Sophia Moxson, а також зі службовими особами та працівниками (в тому числі з колишніми службовими особами та працівниками) Державного науково-дослідного та проектного інституту титану, Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут Титану», ПАТ «Інститу титану», ТОВ «Побузьський феронікелевий комбінат», компанії «Solway Industries LTD», «REMAX LTD», «AVATRANS LLP»;

-носити електронний засіб контролю

Звільнити з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора САП ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на Національне антикорупційне бюро України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: