Справа № 631/37/20
Провадження № 1-кп/631/48/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_3
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_4
а також:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Станичне Нововодолазького району Харківської області,

громадянина України, із середньою освітою, холостого, без утриманців,

із реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

не працевлаштованого, який перебуває на військовому обліку,

в силу приписів статті 89 Кримінального кодексу України не судимий,

зареєстрований та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

у вчинені правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, на підставі обвинувального акту та угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладеної сторонами 28.12.2019 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2019 року під № 0000433,-
в с т а н о в и в:

05.11.2019 року близько 21 години 00 хвилин, більш точно часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 прийшов до дому своєї матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресом: АДРЕСА_1 ,- й, пройшовши до кухні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше наявних неприязних відносин, влаштував словесну сварку із нею, у ході якої, узявши у праву руку кухонний ніж із рукояткою чорного кольору, довжиною 10 сантиметрів та довжиною металевого леза 14,5 сантиметрів, що лежав на кухонному столі, вийшов із ним слідом за ОСОБА_3 до коридору будинку, де, з метою погрози її вбивством, діючи з прямим умислом, з мотивів раніше наявних неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи викликати у потерпілої побоювання за своє життя, погрожуючи їй вбивством та створюючи реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, притиснув її до стіни у кутку й притримуючи за праве плече, прислонив лезо кухонного ножа, що тримав в правій руці, до горла своєї матері і гострою частиною леза наніс їй поранення лівої бокової поверхні шиї з переходом на нижню передню третину лівої щоки, заподіявши ОСОБА_3 тілесні ушкодження, чим викликав в останньої побоювання за своє життя та створив реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Злочинні дії ОСОБА_4 по відношенню до своєї матері ОСОБА_3 тривали близько 10 хвилин та були припинені останньою від того, що ОСОБА_3 схопилася своєю лівою рукою за лезо кухонного ножа, внаслідок чого заподіяла собі тілесне ушкодження тильної поверхні середньої фаланги 1 пальця лівої кисті, й, скориставшись тим, що ОСОБА_4 послабив руку, вихопила із його правої руки кухонний ніж та викинула його на подвір`я через при відчинені вхідні двері, тим самим не давши можливості ОСОБА_4 виконати погрозу вбивством по відношенню до себе.

Крім того, у той же час за визначених обставин, здійснюючи по відношенню до потерпілої злочинні дії, направлені на погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс своїй матері ОСОБА_3 один удар кулаком правої руки в область верхньої щелепи, пошкодивши зубний протез у роті, завдавши їй за ступенем тяжкості як в сукупності так і окремо - легкі тілесні ушкодження.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_4 05.11.2019 року вчинив злочини проти життя та здоров`я ОСОБА_3 , тобто злочини, передбачені частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України та визначені як умисне легке тілесне ушкодження та погроза вбивством.

28 грудня 2019 року потерпіла у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 уклали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, в якій зазначили, що підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, тобто у тому, що він вчинив погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та умисне легке тілесне ушкодження, у зв`язку із чим сторони кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2019 року під № 0000433, узгодили йому міру покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, а саме:

-за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у виді 200 годин громадських робіт;

-за частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років обмеження волі, застосувавши приписи статті 75 цього кодексу. Із зазначеним видом та мірою покарання ОСОБА_4 повністю згоден. Підозрюваному та потерпілій роз`яснені наслідки укладання та затвердження цієї угоди, передбачені частиною 3 статті 394, статтею 424, пунктом 1 частини 4 і абзацами 1 й 4 пункту 1 частини 5 статті 474 та статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, підписана сторонами кримінального провадження 28.12.2019 року, надійшла до суду разом із обвинувальним актом, складеним слідчим Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та затвердженим того ж дня Начальником Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про можливість затвердження цієї угоди, заслухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, вивчивши в межах змісту угоди витребувані документи, подані сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування й долучені до матеріалів справи за клопотанням сторони обвинувачення, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин правопорушення, судом встановлено наступне.

Під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження запевнили суд у тому, що 28.12.2019 року уклали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним з дотриманням та в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 471 Кримінального процесуального кодексу України, повністю підтримали її умови та просили затвердити, призначивши узгоджену ними міру покарання за вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, а саме:

-за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у виді 200 годин громадських робіт;

-за частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років обмеження волі, застосувавши приписи статті 75 цього кодексу.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 також у підготовчому судовому засіданні беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання, пояснивши, що дійсно при викладених у ній та обвинувальному акті обставинах вчинив погрозу вбивством та умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні теж беззастережно підтвердила добровільність укладення з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Отже, суд безпосередньо переконався у безсумнівній та добровільній, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони (як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді) згоди сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням ним їх фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленні та правильному розумінні сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України про обмеження права оскарження вироку згідно зі змістом статей 394 і 424 цього Кодексу, а також відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу для обвинуваченого; позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди для потерпілого; відсутності підстав для відмови у затверджені вказаної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Так, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди. При цьому у разі невиконання угоди про примирення відповідно до статті 476 Кримінального процесуального кодексу України потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, й що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши ці обставини, встановлені під час підготовчого судового засідання за кримінальним провадженням на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, і правильну кваліфікацію його дій, у зв`язку із чим, обвинувачений може бути підданий кримінальному покаранню за вчинене.

Перевіряючи укладену угоду на відповідність вимогам діючого кримінального та кримінального процесуального законодавства України, суд переконався в наступному.

Підписана 28.12.2019 року в рамках внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000433 угода про примирення між потерпілим та підозрюваним передбачена діючим законодавством та може буди укладена згідно до змісту пункту 1 частини 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема згідно із частинами 1 та 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому слід мати на увазі, що за приписами пункту 1 частини 1 статті 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України у статті 125 (умисне легке тілесне ушкодження) та у частині 1 статті 129 (погроза вбивством без обтяжуючих обставин) тощо.

Слідчий Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із начальником Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 25.11.2019 року повідомила ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України.

Санкція зазначених норм права цього кодифікованого кримінального закону України передбачає покарання за вчинення:

- злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, у виді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до 200 годин, або виправних робіт на строк до одного року;

- злочину, передбаченого частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до двох років.

Класифікація злочинів залежно від ступеня їх тяжкості наведена у статті 12 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 року), відповідно до якого:

а) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

б) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

в) тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років;

г) та особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

При цьому згідно із частиною 6 цієї норми кримінального права, якщо за вчинення злочину передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, ступінь його тяжкості визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за цей злочин.

Таким чином системно аналізуючи наведені норми права, вчинені ОСОБА_4 діяння, передбачені частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, за ступенем тяжкості відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Також, враховуючи особливості та обставини вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, встановлено, що це кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, оскільки пред`явлено обвинувачення за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України.

Тому приймаючи до уваги характер і тяжкість підозри, той факт, що укладення угоди ініційовано одночасно з боку потерпілої особи та обвинуваченої, це кримінальне провадження є саме таким, в рамках якого може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Вивчаючи зміст наданої угоди, суд вбачає, що він повністю відповідає вимогам статті 471 Кримінального кодексу України, оскільки в ній зазначено її сторони, формулювання підозри, правова кваліфікація вчиненого, істотні для цього кримінального провадження обставини, відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у інкримінованому йому злочинному діянні, узгоджене покарання, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, а також дата укладення та підписи сторін.

При перевірці домовленості сторін щодо узгодженого ними покарання ОСОБА_4 , судом зроблено висновок про те, що вони відповідають межам загальних засад призначення покарання, встановлених статтею 65 кодифікованого Закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, в межах, установлених санкціями частини 1 статті 125 та частини 1 статті 129, із застосуванням приписів статті 70 та 75 Кримінального кодексу України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, із дотриманням приписів щодо необхідності та достатності узгодженого покарання його виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованих йому злочинних діянь в силу приписів статті 89 Кримінального кодексу України не судимий (а. с. 57 зворот, 58, 59, 65); холостий; не працевлаштований; має постійне місце мешкання (а. с. 51); на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВОВОДОЛАЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не перебуває (а. с. 52 - 54); знаходиться на військовому обліку (а. с. 55), за місцем мешкання характеризується посередньо (а. с. 56), у вчиненому щиро розкаявся.

Визнані сторонами кримінального провадження обставини щодо пом`якшення та обтяження покарання обвинуваченому, визначені ними у повній відповідності із приписами статей 66 та 67 Кримінального кодексу України.

Ретельний аналіз наведеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції засудженого від суспільства, узгоджене сторонами в угоді про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладеній 28.12.2019 року, покарання за своїм видом та розміром відповідає вимогам кримінального закону України й буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Отже перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України щодо змісту та порядку її укладання й Кримінального кодексу України щодо узгодженої міри покарання, встановивши відсутність підстав, передбачених частиною 7 статті 474 зазначеного кримінального процесуального кодифікованого закону України, суд визнає умови угоди такими, що відповідають інтересам суспільства й вимогам діючого законодавства України та вважає за можливе та необхідне її затвердити, призначивши ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Приходячи до такого та беручи до уваги узгодження сторонами остаточно міри покарання у виді 2 років обмеження волі із застосувавши приписів статті 75 Кримінального кодексу України, тобто про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне і достатнє для його виправлення покласти на нього обов`язки, передбачені частиною 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України.

При цьому, суд ураховує правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а саме: постанову Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, прийнятої 13.12.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 485/1613/17 (провадження № 51-6591 км 18),- щодо застосування до особи, яку звільняють від відбування покарання з випробуванням всіх обов`язків, перелічених у пункту 2 частині 1 статті 76 Кримінального кодексу України, незважаючи на те, що на час ухвалення вироку винна особа ніде офіційно не працює й для можливості повідомити про зміну місця роботи (на що саме й наголошує зазначена норма матеріального права), вона спочатку повинна її отримати.

Цивільний позов в рамках цього кримінального провадження поданий не був.

Відповідно до пункту 4 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази: змиви речовини бурого кольору з металевого засову на вхідних дверях житлового будинку із внутрішньої сторони (об`єкт № 1); кухонний ніж з рукояткою чорного кольору, довжиною 10 сантиметрів та довжиною металевого леза 14,5 сантиметрів, на поверхні якого маються плями речовини бурого кольору (об`єкт № 2); змиви речовини бурого кольору із дерев`яної палиці, яка на момент огляду знаходилась у кімнаті кухні житлового будинку та контрольний зразок (об`єкт № 3); чоловічий светр світло-зеленого кольору, на поверхні якого маються плями речовини бурого кольору, бувший у використанні, зі слідами експлуатації та незначними нашаруваннями бруду по поверхні; чоловічі штани чорного кольору на поверхні яких маються плями речовини бурого кольору, бувші у використанні, зі слідами експлуатації та незначними нашаруваннями бруду по поверхні; чоловіча сорочка клітчата синього кольору з довгими рукавами на ґудзиках на передній долі у клітинку, на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, бувша у використанні, зі слідами експлуатації та незначними нашаруваннями бруду по поверхні,- долучені постановами, прийнятими слідчим СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 06.11.2019 року, та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області (а. с. 36 37, 38, 39 40, 41), - підлягають знищенню.

В рамках цього кримінального провадження процесуальних витрат не має, заходи забезпечення застосовані не були.

Ухвалюючи вирок, суд також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 61, 65 - 67, частинами 1 і 2 статті 70, 75 76, 88 90, частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 129 та статтею 389-1 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 13.12.2018 року (справа з єдиним унікальним № 485/1613/17, провадження № 51-6591 км 18), статтями 31, 35, 37, 314, 368 371, 373 376, 392, 393, частиною 3 статті 394, статями 395, 424, 468 471, 473 476 та 532 535 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, підписану 28.12.2019 року та укладену між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2019 року під № 0000433, щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винним у повідомленій підозрі щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 і частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджену сторонами кримінального провадження міру покарання, а саме:

- за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

- за частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

За узгодженням сторін та в силу приписів частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбування ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до приписів частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України й згідно із домовленістю сторін кримінального провадження звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановленням йому іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору з металевого засову на вхідних дверях житлового будинку із внутрішньої сторони (об`єкт № 1); кухонний ніж з рукояткою чорного кольору, довжиною 10 сантиметрів та довжиною металевого леза 14,5 сантиметрів, на поверхні якого маються плями речовини бурого кольору (об`єкт № 2); змиви речовини бурого кольору із дерев`яної палиці, яка на момент огляду знаходилась у кімнаті кухні житлового будинку та контрольний зразок (об`єкт № 3); чоловічий светр світло-зеленого кольору, на поверхні якого маються плями речовини бурого кольору, бувший у використанні, зі слідами експлуатації та незначними нашаруваннями бруду по поверхні; чоловічі штани чорного кольору на поверхні яких маються плями речовини бурого кольору, бувші у використанні, зі слідами експлуатації та незначними нашаруваннями бруду по поверхні; чоловіча сорочка клітчата синього кольору з довгими рукавами на ґудзиках на передній долі у клітинку, на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, бувша у використанні, зі слідами експлуатації та незначними нашаруваннями бруду по поверхні,- долучені постановами, прийнятими слідчим СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 06.11.2019 року, та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області (а. с. 36 37, 38, 39 40, 41), - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Харківської області через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення із застосуванням особливостей, викладених у частині 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, що набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1