Провадження № 1-кп/752/1187/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001788 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, із неповною вищою освітою, працюючого майстром ГБК «Печерський», маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

встановив:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

1. Обвинувачений ОСОБА_3 , 26.02.2019 р., приблизно о 12 год. 40 хв. перебуваючи у приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 вирішив завдати останньому легке тілесне ушкодження. Так, ОСОБА_3 лівою рукою схопив за праве передпліччя ОСОБА_6 та почав стискати і викручувати його, від чого ОСОБА_6 відчув біль та присів. В подальшому ОСОБА_3 почав тягнути за передпліччя ОСОБА_6 у сусіднє приміщення при цьому погрожуючи фізичною розправою, ОСОБА_6 вдалося вирватися і він залишив приміщення гаражного боксу.
Протиправними діями ОСОБА_3 ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у виді: чотирьох синців на заднє-внутрішній поверхні правого плеча у верхній-середній третинах. Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ІІ. Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

3. Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що коли він став головою ГБК «Печерський» він почав контролювати електроенергію та правильність її використання, і у нього виникли деякі питання до ОСОБА_9 , а саме щодо нецільового використання електроенергії, коли він її використовував поза лічильниками. На його зауваження той відповів, що придбав такий гараж, тобто і немає чого розмовляти. Тоді він прийшов до ОСОБА_10 , щоб обговорити можливі варіанти вирішення, щоб люди не крали електроенергію. Під час розмови у бокс зайшов потерпілий. Він зазначив, що ось це та людина, що краде енергію. На його слова була відповідь: «Хто ти такий? І звати тебе ніяк. Іди звідси», він попросив вийти його з боксу поки вони доспілкуються із ОСОБА_10 . На що потерпілий повторив те саме. Дроцького не бачив взагалі. Він взяв потерпілого за лікоть і попросив вийти та вони продовжили розмову із ОСОБА_10 . Потерпілого він нікуди не тягнув та не бив, той вийшов із боксу і він продовжив розмову із ОСОБА_10 . Так, він бачився із потерпілим і до цього, коли він був головою у них були зауваження до ОСОБА_9 щодо кузовів, які були розкидані по території кооперативу, потерпілий на них не реагував. Збори кооперативу проводились, чи був там потерпілий, він не знає. ОСОБА_9 вже п`ятий місяць не хоче платити за електроенергію. Зараз він майстер ГБК «Печерський», був головою на момент конфлікту з 30.08.2018 по 03.07.2019.
Зазначив, що його звинуватили у тому, чого він не робив. Фізичного насильства не було. Потерпілий бреше, він приходив до нього з приводу роботи, але рукоприкладства не було.
4. Захисник обвинуваченого вважав, що справа сфальсифікована, стверджував, що свідок ОСОБА_10 надав неправдиві показання, щодо того, що бачив свідка ОСОБА_11 , зазначав про неналежність та недопустимість протоколів слідчих експериментів, як доказів. Заява про вчинення кримінального правопорушення була написана заздалегідь.

IV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

5. Не дивлячись на невизнання своєї вини в інкримінованому обвинуваченому злочині, крім його показань на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

6. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що знає обвинуваченого приблизно 2 роки, приблизно у вересні 2018 вони познайомились, йому показали його, той представився головою кооперативу, до цього він там його не бачив. Він із обвинуваченим не спілкувався, неприязних стосунків не мав. 26.02.2019 р. йому подзвонив ОСОБА_10 та попросив зайти поспілкуватись з приводу його замовлення. Зайшов до нього у бокс, той займався ремонтом авто, він йому передав замовлення, в цей момент ОСОБА_12 у боксі не було. У нього не було часу, він зібрався виходити, у боксі був 1 хвилину, в той момент зайшов ОСОБА_12 у руці у нього був згорток із паперами. Коли він почав прощатися із ОСОБА_10 , він став направлятись до виходу, в цей момент ОСОБА_12 йому сказав залишитись і він залишився. При цьому ОСОБА_12 почав розповідати про ряд питань, які повинні проходити в кооперативі, точно йшлось про перепустки, виноси електролічильників. Він запитав у ОСОБА_12 , чи є рішення правління про те, що ці вимоги обов`язкові для членів кооперативу, після ОСОБА_12 сказав, що з завтрашнього дня йому буде заборонено в`їзд до кооперативу, буде ходити пішки і йому обріжуть електроенергію. Після він запитав які у того є для цього підстави. ОСОБА_12 перейшов у нервовий стан підбіг до нього, схопив за руку, почав стискати, від болю він присів. Після чого, він не відпускаючи руку потягнув його до іншого приміщення з криками і погрозами «я тебе там зараз завалю». ОСОБА_10 спробував схопити ОСОБА_12 за вільну руку, але той його відштовхнув, ОСОБА_10 вдарився в позаду стояче авто. Далі, коли його тягнули у сусідній бокс, йому вдалось вирватись. На останок ОСОБА_12 наніс йому удар в голову по дотичній, від цього злетіла шапка. Після ОСОБА_12 у нецензурній формі попросив залишити приміщення. Після того, як він пішов хвилин через 10-15 він набрав ОСОБА_10 та спитав чи бачив він усе і що з цим робити. Той сказав йому, що якщо є бажання то можна написати заяву в поліцію, що він і зробив десь через годину. Ввечері він відчув біль у руці і почервоніння, на наступний день вранці був сильний синяк, він поїхав у поліцію, написав другу заяву та отримав направлення на медичну експертизу.
Ініціатором конфлікту був ОСОБА_12 . На той момент він не вважав його дійсним головою, його вимоги були незаконні. ОСОБА_12 йому погрожував обмеженням в`їзду в кооператив та фізичним насильством.
Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди просив задовольнити. Ця ситуація позначилась на його психічному стані, у нього апатія побоювання за майно і себе. У нього тяжка нервова травма. Він деякий час не приїздив на роботу, втратив дохід. Він займається ремонтом авто, втрачає клієнтів, не може планувати свою діяльність у зв`язку із погрозами ОСОБА_12 .
Щодо міри покарання просив призначити обвинуваченому покарання значно більше ніж просив прокурор, а саме у вигляді громадських робіт строком 200 годин, зазначивши, що обвинувачений після скоєння злочину погрожував йому, ніяких вибачень він не почув.

7. Свідок ОСОБА_13 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань, та приведеним до присяги, пояснив суду, що потерпілого знає приблизно 4 роки, вони спілкуються по роботі, обвинуваченого знає десь роки 2 після того, як той став головою. ОСОБА_10 (його товариш) запросив його відремонтувати авто. У той день, він сидів в авто, яке було підняте на підйомник, та почув різні крики. Він переліз з водійського сидіння на пасажирське та побачив, що ОСОБА_12 давить руку ОСОБА_9 , що той аж присів. Потім ОСОБА_12 почав тягнути ОСОБА_9 в гараж, ОСОБА_10 почав заступатися, ОСОБА_12 відштовхнув ОСОБА_10 і вдарив ОСОБА_9 у голову, що аж злетіла шапка. ОСОБА_12 вигнав ОСОБА_9 із боксу нецензурними словами та залишився із ОСОБА_10 у боксі. Коли ОСОБА_12 пішов вони доробили авто і він пішов до себе.
ОСОБА_12 вів себе погрожуюче. Із-за чого це сталося він не знає, причин конфлікту не пам`ятає. На його думку ОСОБА_12 не є законним представником ГБК. Сам він ФОП, працює офіційно, в ГБК «Печерський» він не оформлений. Він орендував бокс у ГБК «Печерський» та сплачує оренду. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 він бачив, той на наступний день йому показував, пів руки сині були. Куди пішов ОСОБА_9 після конфлікту він не знає. Він ні з ким про цей конфлікт не говорив.

8. На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:

9. заява ОСОБА_6 від 26.02.2019 р. про вчинення кримінального правопорушення вчиненого відносно нього ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством), у якій серед іншого, ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_3 застосував відносно нього фізичну силу (а.с. 134-136);

10. протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_6 звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві о 14 год. 30 хв. із заявою про те, що ОСОБА_3 26.02.2019 р. о 12.40 за адресою: м. Київ, вул. Камишанська, 4, ГБК «Печерський», погрожував йому фізичною розправою (а.с. 137);

11. протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.03.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_6 звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві о 16 год. 50 хв. із заявою про те, що 26.02.2019 р. о 12.40 год. за адресою: м. Київ, вул. Камишанська, 4, гаражний кооператив «Печерський», бокс № НОМЕР_1 ОСОБА_3 напав на нього та тягав руками, нанісши тілесні ушкодження та завдавши фізичного болю. У відповіді на 4 питання вказаної заяви щодо заподіяння кому-небудь тілесних ушкоджень, до якого медичного закладу звертався, де він розташований, чи перебував на стаціонарному або амбулаторному лікування зазначено: «пройдено СМЕ 27.02.2019 року» (а.с. 139);

12. протокол проведення слідчого експерименту від 12.03.2019 розпочатого о 12.40, завершеного о 12.55, із фототаблецею до нього, відповідно до якого за участі потерпілого ОСОБА_6 , статиста та понятих, потерпілий повідомив та відтворив як ОСОБА_3 26.02.2019 р. приблизно о 12.40 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , схопив ОСОБА_6 лівою рукою за праве передпліччя та потягнув його чим спричинив останньому тілесні ушкодження (а.с. 140-145);
У судовому засіданні було встановлено, що зазначений слідчий експеримент відбувався у Голосіївському УП ГУНП у м.Києві

13. протокол проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 розпочатого об 11.00, завершеного об 11.30, із фототаблецею до нього, відповідно до якого за участі свідка ОСОБА_14 , статистів та понятих, свідок повідомив та відтворив як ОСОБА_3 26.02.2019 р. приблизно о 12.40 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , схопив ОСОБА_6 лівою рукою за праве передпліччя та потягнув його чим спричинив останньому тілесні ушкодження (а.с. 146-151);
Судом встановлено, що зазначений слідчий експеримент відбувався за місцем вчинення кримінального правопорушення у гаражному боксі за адресою: АДРЕСА_2 .

14. протокол проведення слідчого експерименту від 29.07.2019 розпочатого об 11.40, завершеного о 12.10, із фототаблецею до нього, відповідно до якого за участі свідка ОСОБА_13 статистів та понятих, свідок повідомив та відтворив як ОСОБА_3 26.02.2019 р. приблизно о 12.40 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , схопив ОСОБА_6 лівою рукою за праве передпліччя та потягнув його чим спричинив останньому тілесні ушкодження (а.с. 146-151);
Судом встановлено, що зазначений слідчий експеримент відбувався за місцем вчинення кримінального правопорушення у гаражному боксі за адресою: АДРЕСА_2 .

15. висновок експерта № 042-1135-2019 (експертиза розпочата 19.06.2019, експертиза завершена 21.06.2019), відповідно до якого дані судово-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що після подій 26.02.2019 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце: - 4 синці на заднє-внутрішній поверхні правого плеча у верхній-середній третинах. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмету(тів), могли утворитись у термін вказаний в ухвалі, тобто 26.02.2019 (а.с. 159-162)

16. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

17. Суд вважає, що протоколи проведення слідчих експериментів за участі потерпілого та свідків є належними та допустимими доказами, складеними у відповідності до вимог кримінально-процесуально закону, істотних порушень, які б дозволяли визнати ці документи недопустими судом не встановлено.
Недоліки вищевказаних процесуальних документів на які посилався захисник не є істотними (з огляду на положення ст. 412 КПК України).
Зазначені протоколи є належними та допустимими доказами з врахуванням інформаційного значення долучених до них фототаблиць, на яких відображено хід проведення слідчих експериментів, під час яких потерпілий та свідки демонстрували послідовність дій обвинуваченого спрямованих на завдання легких тілесних ушкоджень потерпілому, за умови, що ніхто із учасників кримінального провадження не заперечував факт проведення цих слідчих дій, та правильності відображення на фотознімках показань потерпілого і свідків, які вони надавали під час слідчих експериментів, а самі протоколи підписані без зауважень учасниками слідчого експерименту, понятими та слідчим.

18. Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суду не надано на спростування обвинувачення та підтвердження показів обвинуваченого жодного доказу. Твердження сторони захисту про фальсифікацію кримінального провадження, неправдиві показання свідків, є лише припущеннями.
При цьому судом під час судового розгляду зберігалась об`єктивність та неупередженість, створювались необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, та суд вичерпав усі процесуальні можливості для сприяння учасникам у реалізації їх прав.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 повністю спростовуються доказами, що були досліджені безпосередньо у судових засіданнях, тому суд розцінює їх критично, як намагання будь-яким чином зменшити чи взагалі уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони не узгоджуються з дослідженими доказами у сукупності.

19. Свідок ОСОБА_14 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань, та приведеним до присяги, пояснив суду, що обвинуваченого знає, як члена ГБК «Печерський», він там працює майстром, знає його як співробітника, знав його до конфлікту. Потерпілого знає років 15-20, у того там бокси і він часто там присутній. Підстав оговорювати обвинуваченого він не має. Це було 1,5 роки тому. Він із ОСОБА_12 стояли у боксі, говорили, зайшов ОСОБА_9 поспілкуватися, і між ними виник словесний конфлікт.
Конфлікт був з приводу обстановки у ГБК «Печерський». Дроцький знаходився у машині на підйомнику. ОСОБА_12 взяв за руку потерпілого і сказав щоб той вийшов, вони договорять, а потім будуть розмовляти із ним. Не може сказати яку посаду тоді займав ОСОБА_12 на момент конфлікту, той говорив про електролічильники. Він не знає хто власник гаража. Своїх показів він не пам`ятає. У нього 8 струсів головного мозку, сьогодні він щось пам`ятає, а завтра ні. Бійки не було, після конфлікту потерпілий відкрив двері і вийшов. Цей конфлікт він ні з ким не обговорював, хоча могли люди між собою спілкуватись. Якубовський йому показував через пару днів синяк на руці.
Зазначив, що зараз він плутається у тому, як відбувались події та не пам`ятає чи вступався він за потерпілого.
Покази свідка ОСОБА_14 суд не приймає, з огляду на те, що вони, ані доводять ані спростовують вини обвинуваченого, крім того, як повідомив сам ОСОБА_14 на даний час він погано пам`ятає обставини, мав 8 разів струс головного мозку, що позначилось на його памяті..

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

20. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності зі ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання.
21. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий, працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

22. На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

VІІ. Підстави для часткового задоволення цивільного позову.
23. Моральну шкоду з врахуванням того, що потерпілий зазнав легких тілесних ушкоджень (4 синці), перебував у стресовому стані, через постійні погрози ОСОБА_3 , побоювавався, що його майно буде знищено або будуть вчинені дії, що призведуть до його пошкодження, суд вважає необхідним задовольнити частково на суму 2000 грн., виходячи із характеру завдання такої шкоди, а саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в іншій частині позову слід відмовити за його безпідставністю.

Так, судовий розгляд відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення та лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Тому, доводи потерпілого, щодо рейдерського захвату ГБК «Печерський» ОСОБА_3 , щодо вчиненні останнім підробки документів, протиправного заволодіння майном підприємства, зловживання службовим становищем суд не приймає до уваги, оскільки вони виходять за межі висунутого обвинувачення.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

24. Речові докази відсутні.

25. Процесуальні витрати по справі стягнути з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376 КПК України, - суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 2000 (дві тисячі) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 378 (триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1