Справа № 643/3179/20
Провадження № 1-кс/643/1226/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000983 від 20.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, або їх аналогів без мети збуту,-

встановив :

Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000983 від 20.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, або їх аналогів без мети збуту.
В ході досудового розслідування встановлено, що19.02.2020 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла рапорт від інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в Харківській області ОСОБА_4 , про те, 19.02.2020 приблизно 14:40 годині біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 11-Б виявлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 який при собі мав речовину зовні схожу на наркотичні засоби (ЖЄО № 7358 від 19.02.2020).

В ході досудового розслідування 19.02.2020 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 11-Б в ході якого ОСОБА_5 добровільно видав полімерний згорток з речовиною білого кольору даний згорток було вилучено, крім того огляд було продовжено за даною адресою зі згоди власника було проведено огляд його автомобіля «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 , під час огляду якого було виявлено та вилучено: згорток з купюри номіналом 10 грн. в якому знаходиться невідома речовина, згорток з невідомою речовиною рослинного походження. В подальшому було вилучено автомобіль «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключі від автомобілю «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1

Постановою від 20.02.20 вилучене, а саме: полімерний згорток з речовиною білого кольору, згорток з купюри номіналом 10 грн. в якому знаходиться невідома речовина, згорток з невідомою речовиною рослинного походження, автомобіль «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключі від автомобілю «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 було визнано речовими доказами.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення огляду предмети та речі, а саме: полімерний згорток з речовиною білого кольору, згорток з купюри номіналом 10 грн. в якому знаходиться невідома речовина, згорток з невідомою речовиною рослинного походження, автомобіль «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключі від автомобілю «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 можуть бути доказами факту та обставин, що встановлюються, зокрема доказом та знаряддям злочину, протиправної діяльності направленої на вчинення злочину. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дії відповідних судових експертизи, що потребує певного часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості його знищення або переховування, слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, слідчий разом із клопотання надав заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, клопотання підтримав.
Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000983 від 20.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, або їх аналогів без мети збуту.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Проаналізувавши викладені норми закону, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення, обставини його вчинення та конкретне майно, вилучене в ході розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на вилучене майно переслідує мету збереження речових доказів, отже необхідність в накладенні арешту на нього є очевидною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, існує та доведений слідчим.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 11-Б, а саме полімерного згортку з речовиною білого кольору, згорток з купюри номіналом 10 грн. в якому знаходиться невідома речовина, згортку з невідомою речовиною рослинного походження, автомобілю «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключів від автомобілю «SUBARU OUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1