Провадження № 1-кп/331/399/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«21» травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000502 від 07.03.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан розлучений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимості:
- 09.02.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;
- 18.10.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. ст. 69, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 30.07.2013 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 01 місяць 01 день;
- 25.02.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; знятий з обліку 21.04.2017 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2020 року, в денний час, ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, знаходячись на території Олександрівського району м. Запоріжжя, придбав шляхом присвоєння знайденого психотропну речовину PVP. Після цього, ОСОБА_4 , поклав вищевказану психотропну речовину, яка знаходилась в полімерному зіп-пакету до сірникової коробки, а потім до кишені куртки та став незаконно зберігати при собі, зрозумівши, що дана речовина є психотропною PVP, обіг якої заборонено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, всупереч вимог ст. ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 року (зі змінами), продовжив пересуватися по м. Запоріжжю.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій умисел на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, тримав його безпосередньо при собі до того часу, як 06 березня 2020 року, біля будинку № 65/98 по вулиці Фортечній в м. Запоріжжі, о 22 годині 53 хвилини, вищевказаний полімерний зіп-пакет, який знаходився в сірниковій коробці, в якому містилась порошкоподібна речовина блакитного кольору, яка згідно висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, а маса якої в перерахунку на основу складає 0,2031 г., був виявлений та вилучений працівниками поліції в ході огляду місця події, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта, документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що приблизно у лютому 2020 року, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, він знайшов зіп-пакет, розгорнувши який, побачив, що в ньому знаходиться порошкоподібна речовина блакитного кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину PVP. Зрозумівши, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною, поклав вищезазначений зіп-пакет до сірникової коробки, а потім до кишені куртки та носив її при собі з метою особистого вживання до того часу, як 06.03.2020 року, біля будинку № 65/98 по вулиці Фортечній в м. Запоріжжі, о 22 годині 53 хвилини його зупинили працівники поліції, які виявили та вилучили в нього вищевказаний зіп-пакет з PVP.

Крім того зазначив, що він у повній мірі усвідомив злочинний характер своїх дій, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії.

Висновком експерта № 7-774 від 25.03.2020 року встановлено, що порошкоподібна речовина блакитного кольору, яка була вилучена у ОСОБА_4 , містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої в перерахунку на основу складає 0,2031 г (а.п. 41-45).
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має судимість за вчинення умисних злочинів, яка в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив злочин середньої тяжкості, працевлаштований підсобним робочим на підприємстві «Місто для людей», у зв`язку з чим має стабільне джерело доходу, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази:
- флеш-накопичувач, який містить відеозапис проведення огляду місця події від 06.03.2020 року, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 36-37);

- спецпакет, в якому знаходиться психотропна речовина PVP, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до квитанцій у провадженні № 0000502 (номер книги обліку речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 344, порядковий номер 1619) підлягає знищенню (а.п. 38-39).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1