Справа № 161/3221/20
Провадження № 1-кс/161/1549/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у скасуванні арешту на майно
23 березня 2020 року м. Луцьк
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

за участю представника заявника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
27 лютого 2020 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся заявник ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2019 року, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, власником якої є ОСОБА_6 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження.

Своє клопотання заявник ОСОБА_3 мотивує тим, що 30 листопада 2018 року між ним та ОСОБА_6 укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав від нього в позику 346500 гривень, які ОСОБА_6 зобов`язувався повернути до 13 травня 2019 року. В цьому ж договорі, сторонами також обумовлено, що для забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за даним договором позики буде укладено іпотечний договір квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності Позичальнику, тобто ОСОБА_6 , а вподальшому укладено також договір іпотеки. З моменту укладення Договору позики, ОСОБА_6 жодного повернення коштів йому не здійснював, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт з вказаного майна, вважаючи, що такий накладено безпідставно.

Заслухавши пояснення представника заявника, який клопотання підтримав та просив скасувати накладений арешт на вищевказане майно, прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000960 від 16 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, власником якої є ОСОБА_6 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження, з метою досягнення дієвості цього провадження, а також те, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою досягнення дієвості цього провадження, а також те, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, тому відсутні підстави для скасування арешту, який слідчим суддею накладено обґрунтовано на вищевказане майно, у зв`язку із чим, слід відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1