Справа № 405/1325/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2020 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000071, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград, проживаючому за адреосю: АДРЕСА_1 та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 311; ч. 3 ст. 313; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 311; ч. 3 ст. 313; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України.
Так, наприкінці грудня 2019 року, ОСОБА_4 за невстановлених слідством обставин, в порушення Порядку здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який регулюється чинним законодавством України відповідним Законом № 60/95 ВР від 15.02.1995 р. та Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 р. незаконно придбав для особистого вживання, як наркозалежна особа - метамфетамін (первітин), який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 року № 770 (таблиця ІІ, список 2) віднесено до психотропної речовини, обіг якої на території України, обмежено.
Дану речовину ОСОБА_4 помістивши до полімерного пакету на зіп-застібці незаконно, зберігав її при собі, у зовнішній лівій кишені куртки.
В подальшому, 23.12.2019 року в період часу з 10:58 по 12:55 год., в ході проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 04.12.2019, квартири за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено особистий обшук останнього, під час якого було виявлено та вилучено:
- поліетиленовий пакет на зіп-застібці з смужкою фіолетового кольору з речовиною кристалічної форми, зеленуватого кольору;
- поліетиленовий пакет на зіп-застібці з смужкою фіолетового кольору з нашаруванням речовини невідомого походження.
Згідно висновку експерта № 1367 від 26.12.2019 виявлена під час обшуку речовина кристалічної форми, зеленуватого кольору у полімерному пакеті із зіп-застібкою та лінією фіолетового кольору містить психотропну речовину метамфетамін, загальною масою 0,3285 грама.
Крім того, згідно висновку експерта № 1367 від 26.12.2019 виявлена під час обшуку поліетиленовий пакет із зіп-застібкою та лінією фіолетового кольору з нашаруванням речовини невідомого походження містить психотропну речовину метамфетамін, загальною масою 0,0003 грама.
Загальна маса метамфетаміну, наданого на дослідження становить 0,3288 грам.
Крім того, в порушення п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17.10.1992 р. №576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, ОСОБА_4 вчинив умисні протиправні дії з незаконного носіння, зберігання, придбання вибухової речовини, вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.
У виконання злочинного задуму, ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим слідством час, обставини і спосіб, незаконно придбав:
- корпус бойової ручної осколкової гранати типу РГН, споряджений вибуховою речовиною гексогеном.
Вказаний корпус гранати ОСОБА_4 , переніс за місцем свого проживання квартири АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав.
В подальшому, 23.12.2019 року в період часу з 10:58 по 12:55 год., в ході проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 04.12.2019, квартири за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:
- предмет зовні схожий на гранату з маркуванням на корпусі «РГ… 254 95-88…. «11» «23».
Згідно висновку експерта № 102/1371 від 27.12.2019 року, вилучений у ході обшуку квартири ОСОБА_4 металевий предмет схожий на корпус ручної гранати є:
- корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН, з ознаками промислового виготовлення, виробництва СРСР 1988 року (згідно маркувальних позначень на корпусі) із стандартною пропкою (заглушкою) у горловині. Предмет наданий на дослідження, не відноситься до категорії боєприпасів, був придатний до здійснення вибуху в результаті ініціювання речовини, що знаходилася в його корпусі відповідним засобом підриву.
Предмет, наданий на дослідження, був споряджений бризантною вибуховою речовиною, а саме гексогеном.
Таким чином, незаконно придбавши бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН з наявним у ньому гексогеном (бризантною вибуховою речовиною), незаконно зберігаючи їх за вказаною адресою місцем проживання, ОСОБА_4 , тим самим, вчинив незаконне носіння, зберігання, придбання, вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, тобто, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
28.02.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 311; ч. 3 ст. 313; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор та слідчий зазначили про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник заперечила проти задоволення клопотання, при цьому просила застосувати відносно свого підзахисного запоюбіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній позитивно харекткризується за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні малолітню доньку та цивільну дружину, яка на даний час перебуває у декретній відпустці, за станом здоров`я потребує постійного нагляду та лікування.
Підозрюваний підтримав позицію захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
28.02.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 311; ч. 3 ст. 313; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 311; ч. 3 ст. 313; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину, висновком експерта, протоколом НСРД, протоколом допиту свідка, протоколом обшуку, висновком експерта, повідомленням про підозру (а.к. 16-17, 18-19, 20, 21-22, 25-26, 32-36, 27-29, 37-39, 40-57).
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, за станом здоров`я потребує постійного нагляду та лікування, позитивно характеризується.

За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1, 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 18.04.2020 року, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_3 .
Зобовязати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 18.04.2020 року наступні обов`язки:
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстровантй і проживає;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 18.04.2020 року.
Ухвалу передати до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_8