Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/6596/20
Провадження №1-кп/523/1066/20
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

08.05.2020 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000489 від 27 квітня 2020 року із звинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілії Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 16 години 15 хвилин 26 квітня 2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. 7-ма Пересипська в м. Одесі, діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирвав з її рук мобільний телефон марки «iPhone X», вартістю 19000 грн, на що вона схопила обвинуваченого за одяг, після чого той, намагаючись звільнитися, наніс потерпілій два удари рукою в область голови, тобто вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Розпорядитися відкрито викраденим майном обвинувачений не зумів з причини, що не залежала від його волі, оскільки був в подальшому затриманим іншими очевидцями.

Обвинувачений свою вину у вчинених діяннях визнав повністю та показав, що мав матеріальні труднощі, у зв`язку із чим вирішив вирвати у випадкової перехожої телефон, що та тримала в руці. Коли ж це вдалося, потерпіла встигла схопити його за воріт куртки, на що він двічі вдарив ліктем руки в її обличчя, але збігти з цим телефоном з місця події не зумів, оскільки був затриманим іншими перехожими. У вчиненому щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілою та обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_5 у вміненому йому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_5 дій, які полягали в тому, що він близько 16 години 15 хвилин 26 квітня 2020 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. 7-ма Пересипська в м. Одесі, діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_6 , вирвав з її рук мобільний телефон марки «iPhone X», вартістю 19000 грн, на що вона схопила обвинуваченого за одяг, після чого той, намагаючись звільнитися, наніс потерпілій два удари рукою в область голови, тобто вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Розпорядитися відкрито викраденим майном обвинувачений не зумів з причини, що не залежала від його волі, оскільки був в подальшому затриманим іншими очевидцями.

Зазначені дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, як закінчений замах, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно працює за робітничою спеціальністю.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, відсутності до нього будь-яких позовних вимог, а також позиції прокурора та потерпілої, які не наполягали на призначенні ОСОБА_5 суворого покарання, суд вважає можливим виправлення останнього без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Після набрання вироком законної сили долучений до кримінального провадження в якості речового доказу мобільний телефон марки «iPhone X» вважати повернутим потерпілі ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1