ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/593/20

12 червня 2020 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000644 від 15 жовтня 2018 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Костопіль Рівненської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , депутатом ради не являється, державних нагород та пільг не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 15 жовтня 2018 року близько 04:00 год., перебуваючи неподалік міні-маркету «Смак», що по вул.Грушевського 27 в м.Костопіль Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, після словесного конфлікту із ОСОБА_5 , умисно наніс останній не менше одного удару ногою в область лівого коліна. В результаті вказаних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заподіяно легке тілесне ушкодження у вигляді «забійного осадження лівого коліна».

Такі дії ОСОБА_3 кваліфікована за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, попросив вибачення у потерпілої. Цивільний позов потерпілої визнав частково на суму 3000 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання про те, що 15 жовтня 2018 року близько 04:00 години перебувала неподалік магазину «Смак», що по вул.Грушевського 27 в м.Костопіль, сиділи на лавочці з подругами та спілкувались. Показала, що в цей час біля магазину «Смак» невідомий чоловік конфліктував зі своєю дружиною. Показала, що вона з подругами спілкувалась та засміялись у цей час. Тоді невідомий чоловік підійшов до них і вдарив ОСОБА_6 ногою в живіт, після чого вона впала на лавку, а невідомий чоловік наніс ще кілька ударів ОСОБА_7 долонями рук по голові. Потім невідомий чоловік вдарив її долонею в ліву щоку, потім по голові і ногою в коліно, а пізніше чоловік пішов у невідомому напрямку. Згодом вона з подругами довідалась, що цим чоловіком був ОСОБА_8 . Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі.
Допитана як свідок ОСОБА_6 надала суду показання, що 15 жовтня 2018 року близько 04 години перебувала з подругами неподалік магазину «Смак» та були свідками конфлікту між чоловіком та дружиною. Спілкуючись з подругами вони засміялись, а невідомий чоловік підбіг до них. Показала, що намагалась пояснити невідомому чоловікові, що вона засміялась з подругами коли спілкувались між собою, але він зненацька вдарив її ногою в живіт, після чого вона впала на лавочку та вдарилась головою, а невідомий чоловік почав наносити їй удари долонями рук по голові. Показала, що ОСОБА_9 заступилась за неї, але невідомий чоловік почав теж її бити руками по голові та ногами по тілу. Після цього до них підійшли інші чоловіки, які були поруч, відтягнули чоловіка, який наносив удари та пішли в невідомому напрямку. Пізніше вони дізнались, що то був ОСОБА_8 .
Допитана як свідок ОСОБА_10 надала суду показання, що 15 жовтня 2018 року близько 04 години перебувала з подругами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 неподалік магазину «Смак» та були свідками конфлікту між невідомими чоловіком та жінкою. В якийсь момент, спілкуючись між собою, вони з подругами засміялись. Проте, невідомий чоловік, почувши сміх, почав ображати їх, підійшов та вдарив ОСОБА_12 ногою в живіт, після чого вона впала на лавочку. Невідомий чоловік почав наносити ОСОБА_7 удари долонями рук по голові, потім почав наносити удари по обличчю, по голові ОСОБА_13 . За якийсь час вона з подругами дізналися, що чоловік, який наносив їм тілесні ушкодження, це ОСОБА_8 .
Вказані показання є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а також з іншими дослідженими судом доказами.
Крім визнання вини обвинуваченим, показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, відповідно до висновку експерта №924 від 15.11.2018 року, згідно з наданими медичними документами, у громадянки ОСОБА_5 лікарями відмічене таке тілесне ушкодження: «забійне осаднення лівого коліна, яке виникло від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могло утворитись незадовго до звернення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 15 жовтня 2018 року і згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 р. №6 (далі Правил), відноситься до легких тілесних ушкоджень. Виставлена лікарем частина діагнозу «Забій лівої щоки, забій волосяної частини голови» не підтверджена будь-якими об`єктивними клінічними даними (припухлість, крововилив, садно, рана тощо), тому згідно п.4.6. вищевказаних судово-медичних «Правил», при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймаються. Вказане тілесне ушкодження могло виникнути не менше як від однієї травматичної дії.
Таким чином, вказані вище докази, що досліджувались судом, є належними, допустимими, достовірними, взаємодоповнюють один одного, і в своїй сукупності повною мірою доводять вину обвинуваченого у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень.
Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, кваліфікується як злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 на диспансерному нагляді у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 25000 грн. завданої моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову вказує, що завданими тілесними ушкодженнями їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у перенесеному болю, стражданнях та переживаннях.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Так суд дійшов висновку, що потерпілій ОСОБА_5 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях з приводу отриманих тілесних ушкоджень, фізичному болю, моральних та фізичних стражданнях, порушено її нормальний спосіб життя, у зв`язку з чим вони змушена докладати значних зусиль для його налагодження та організації.
Тому, враховуючи встановлені судом обставини кримінального правопорушення, характер та глибину моральних страждань потерпілої, їх наслідки та інші негативні впливи, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення частково на суму 7000 /сім тисяч/ грн.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.

Керуючись ст. 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесят/ гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 7000 /сім тисяч/ гривень моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1