КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 24.10.2019 задоволено клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів.
Ухвалено початок строку дії ухвали обчислювати з 22.10.2019, закінчення строку дії ухвали 20.12.2019 включно.

Відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказував на те, що слідчим суддею відмовлено у долученні та дослідженні відеоматеріалів з місця події злочину, чим позбавлено підозрюваного права на захист та надання доказів. Натомість, відеозапис повністю спростовує доводи органу досудового розслідування, викладені у повідомленні про підозру від 22.10.2019, та підтверджує, що ОСОБА_8 21.10.2019 близько 23 год. 10 хв. здійснював захист свого життя від нападу трьох чоловіків, він не мав наміру здійснювати умисне вбивство, не покинув місце події, а навпаки залишився до прибуття медиків та поліції, та надав допомогу ОСОБА_12 .
Оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог ч. 1 ст. 20, п. 18 ч. 3 ст. 42 КК України, оскільки підозрюваний є громадянином Грузії, не володіє українською мовою, однак 24.10.2019 йому вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 23.10.2019 з додатками, серед яких лише клопотання переведене на грузинську мову, а інші документи складені українською мовою. У зв`язку із наведеним, підозрюваний не зміг надати пояснення з приводу підозри та її обґрунтованості із врахуванням всіх наявних в матеріалах справи доказів.
Також, слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про оголошення перерви в судовому засіданні для перекладу всіх документів підозрюваному.
Слідчим суддею в основу оскаржуваної ухвали покладено неналежні докази. Зокрема, протокол допиту свідка ОСОБА_13 не містить підпису слідчого, а протоколи слідчих дій, протоколи допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та протокол слідчого експерименту від 22.10.2019 спростовуються відеозаписом з місця події.
Органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний при обранні йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може вчиняти дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001836, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 22.10.2019 о 02 год. 25 хв. ОСОБА_8 затримано.

22.10.2019 о 20 год. 15 хв. ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у закінченому замаху на умисне вбивство особи, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
24.10.2019 старший слідчий Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області із клопотанням від 23.10.2019 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 24.10.2019 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 20.12.2019 включно.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та врахував особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, є громадянином іншої країни, без постійного місця проживання на території України, не працює, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із засновуванням насильства.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що слідчим суддею відмовлено у долученні та дослідженні відеоматеріалів з місця події злочину, чим позбавлено підозрюваного права на захист та надання доказів, є безпідставними, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 193 КПК України дослідження матеріалів є правом слідчого судді, а не його обов`язком.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 здійснював самозахист та не мав наміру здійснювати умисне вбивство, не покинув місця події та надав допомогу ОСОБА_12 , не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду справи по суті, та не є предметом перевірки під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу.
Посилання захисника на те, що підозрюваному не вручено переклад доданих до клопотання слідчого матеріалів на грузинську мову, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
За правилами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють.
Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Як убачається з наведеного, положеннями чинного КПК України не передбачено обов`язку вручення перекладу усіх матеріалів досудового розслідування особам, які не володіють державною мовою.
Згідно матеріалів справи, 24.10.2019 для ОСОБА_8 , у присутності захисника ОСОБА_7 вручено переклад на грузинську мову клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 1-10).
При цьому, дані про наявність заперечень або зауважень підозрюваного або його захисника під час вручення перекладу клопотання, а також відомостей про звернення ОСОБА_8 або його захисника до слідчого із клопотанням про переклад інших долучених до клопотання документів, матеріали справи не містять.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для перекладу всіх документів підозрюваному, не є визначеною законом підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Колегія суддів вважає передчасними доводи захисника про те, що в основу оскаржуваної ухвали покладено неналежні докази, оскільки оцінка належності та допустимості доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено можливість підозрюваного вчиняти дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при обранні йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи захисника про те, що ухвала слідчого судді не містить обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, спростовуються даними оскаржуваної ухвали, яка містить у собі відомості, передбачені ч. 1 ст. 196 КПК України.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 вінтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 жовтня 2019 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 20.12.2019 включно, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3