УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві ОСОБА_3 про частковескасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000515 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000515 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000515 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України.

16 червня 2011 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №246/1-11. У цей же день між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором №246/1-11.

04 лютого 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва розглянув клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 та наклав арешт на заставне майно ПАТ АБ «Порто-Франко», зокрема на майнові права на квартиру під будівельним АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

При цьому, сам заявник ОСОБА_4 , не був присутнім при розгляді питання про арешт майна.

На початку 2016 року відповідно до договору про відступлення справа вимоги між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором 246/1-11 від 16.06.2011 року, усіма додатками та відповідним іпотечним договором.

29.04.2016 року відповідно до договору про відступлення права вимоги між ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» та ОСОБА_6 до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 246/1-11 від 16.06.2011 року, усіма додатками та відповідним іпотечним договором.

Після цього, ОСОБА_6 звернувся до позичальника та іпотекодавця ОСОБА_4 з вимогою щодо виконання кредитних зобов`язань.

Станом на сьогодні, позичальником ОСОБА_4 виконано усі кредитні зобов`язання по відношенню до нового кредитора ОСОБА_6 , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою останнього до 24.05.2016 року.

У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_4 вважає, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, накладений на майнові права на квартиру під будівельним АДРЕСА_1 , що належить останньому.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000515 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.02.2015 року накладено арешт на наступне майно, а саме: майнові права на квартиру під будівельним АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

На початку 2016 року, відповідно до договору про відступлення справа вимоги між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором 246/1-11 від 16.06.2011 року, усіма додатками та відповідним іпотечним договором.

29.04.2016 року відповідно до договору про відступлення права вимоги між ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» та ОСОБА_6 до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 246/1-11 від 16.06.2011 року, усіма додатками та відповідним іпотечним договором.

У заяві ОСОБА_6 від 24.05.2016 року, що міститься в матеріалах клопотання, поданої до приватного нотаріуса ОСОБА_7 , зазначено, що у зв`язку з повним виконаннямзобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 246/1-11 від 16.06.2011 року та усіх додаткових договорів до нього, іпотечний договір, посвідчений 16.06.2011 року вказаним приватним нотаріусом припиняться, а тому просить зареєструвати припинення обтяження про заборону та іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо предмету іпотеки.

Разом з тим, враховуючи те, що матеріали клопотання та долучені до нього документи не містять підтвердження та доказів того, що ОСОБА_4 в повному обсязі виконано зобов`язання за кредитним договором № 246/1-11 від 16.06.2011 року та усіх додаткових договорів до нього, а також не містять підтвердження того, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000515 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України- слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000515 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1