УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001832 від 24.12.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 147, ст. 348 КК України, -

встановив:

26.12.2019 прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 24.12.2019 під час обшуку особи, затриманої за підозрою вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: змиви речовини бурого кольору з лівої руки; змиви речовини бурого кольору з правої руки; зрізи нігтьових пластин з лівої руки; зрізи нігтьових пластин з правої руки; пальто сірого кольору; штани сірого кольору власником яких є підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП в Харківській області, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, під`їзд № 2.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 24.12.2019 біля 08:15 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу буд. 1-А по вул. Красноуральській м. Харкова захопив у якості заручника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожуючи вбивством якої вимагав від представників правоохоронних органів доставити до нього громадянина Берецького. Під час звільнення заручника, гр. ОСОБА_4 намагався вбити заступника начальника ВКП Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку із вище викладеним, 24.12.2019 о 09 год. 30 хв., в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано працівниками поліції на місці скоєння злочину.

24.12.2019 о 19 годині 14 хвилин, у приміщенні СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельська 1/32, під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору з лівої руки, змиви речовини бурого кольору з правої руки, зрізи нігтьових пластин з лівої руки, зрізи нігтьових пластин з правої руки, пальто сірого кольору, штани сірого кольору, які є тимчасово вилученим майном.

Прокурор посилаючись на ст. 98, ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України зазначає, що вилучене під час затримання майно, належне гр. ОСОБА_4 може свідчити про причетність останнього до вчинення злочину стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та бути доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення законності вилучення речей, а також запобігання можливості їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню, є всі підстави для арешту зазначеного майна, яке зберегло на собі сліди злочину.

Прокурор в судове засідання не з`явився, 26.12.2019 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав, просив про його задоволення (а.с. 23).

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, 26.12.2019 через канцелярію суду подали заяви про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, проти задоволення клопотання прокурора не заперечують (а.с. 24-25).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна, адвоката та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001832 від 24.12.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 147, ст. 348 КК України (а.с. 8).

24.12.2019 о 09:30 год. під час затримання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 10-11).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

24.12.2019 о 19:40 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 147, ст. 348 КК України, тобто у захопленні та триманні особи як заручника з метою спонукання державної установи до вчинення дії як умови звільнення заручника; замаху на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків (а.с. 19-21).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучені відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.12.2019 предмети, які зазначені в клопотанні прокурором, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001832 від 24.12.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 147, ст. 348 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 24.12.2019 під час обшуку особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину, а саме: змиви речовини бурого кольору з лівої руки; змиви речовини бурого кольору з правої руки; зрізи нігтьових пластин з лівої руки; зрізи нігтьових пластин з правої руки; пальто сірого кольору; штани сірого кольору, - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП в Харківській області, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, під`їзд № 2, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1