ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8638/20
провадження № 1-кс/753/2042/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0011517 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, м. Краснодар, громадянина України, українця, пенсіонер другої други, одруженого, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, підозрюваного у вчиненні діяння, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

ВСТАНОВИВ:
02 червня 2020 року слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження №0011517 від 29.10.2017, за ознаками злочинів передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст.190 КК України, враховуючи наявність обставин передбачених ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 194 КПК України.
Клопотання умотивоване тим, що ОСОБА_8 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату вступив у попередню злочинну змову разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_9 щодо заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, використовуючи завідомо підроблені документи, розподіливши між собою ролі.
Так, ОСОБА_8 у невстановлений день та час, у невстановленому досудовим розслідування місці, маючи на меті злочинний умисел, направлений на підробку офіційних документів з метою їх використання під час укладання договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 , ніби то від імені ОСОБА_10 , вирішив сприяти вчиненню злочину іншій особі, а саме у підробці посвідчення загальнодержавного користування і призначення-паспорта громадянина України, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його подальшого використання іншою особою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та день, знаходячись за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, достовірно знаючи порядок видачі паспорта громадянина України, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі паспортні дані ОСОБА_10 , а саме: дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - село Бичева, Любарського району, Житомирської області, серію та номер паспорта- НОМЕР_1 , а також дані щодо органу, який видав паспорт та дати видачі паспорту, а саме що паспорт виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.04.1996, місце реєстрації - АДРЕСА_3 , з метою подальшої підробки паспорта громадянина України, та використанням невстановленою досудовим розслідуванням особою, підробленого паспорта від імені ОСОБА_10 під час оформлення договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , від імені ОСОБА_10 , тим самим виступивши в ролі пособника та надав засіб для вчинення злочину іншій особі.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, підробила паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , нібито виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.04.1996 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фотокарткою невстановленої досудовим розслідуванням особи, на ім`я ОСОБА_10 , який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його невстановленою досудовим розслідуванням особою від імені ОСОБА_10 під час продажу 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права з метою його використання іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 , маючи у власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яку отримав у спадок від ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що інша частина, а саме 2/3 частини вищезазначеної квартири належить ОСОБА_10 , вирішив протиправно заволодіти іншою частиною квартири, переоформивши право власності на 2/3 частини квартири на свою дружину ОСОБА_9 , вступивши з нею в злочинну змову та невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка від імені ОСОБА_10 з використанням підробленого паспорту від імені ОСОБА_10 мала нібито продати ОСОБА_9 2/3 частини вищезазначеної квартири, розподіливши між собою ролі.
Так, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, маючи на меті злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 , 12.10.2017 приїхав з своєю дружиною ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 до приватного нотаріуса ОСОБА_12 , для укладання договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 .
У подальшому ОСОБА_8 достовірно знаючи, що невстановлена досудовим розслідуванням особа не є ОСОБА_10 , оскільки сам ОСОБА_8 був пособником у підробці паспорта на ім`я ОСОБА_10 серії НОМЕР_1 , виданий 20.04.1996 Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві виданий на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи роль співучасника надав згоду на купівлю 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 своїй дружині ОСОБА_9 .
Так, на підставі наданих невстановленою досудовим розслідуванням особою підроблених документів приватним нотаріусом ОСОБА_12 на спеціальному бланку для вчинення нотаріальних дій серії НМТ 753110 було складено договір купівлі-продажу 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 , із зазначенням сторін «Продавець - ОСОБА_10 », та ОСОБА_9 - «Покупець», відповідно до якого ОСОБА_9 нібито купила квартиру у ОСОБА_10 за 76 000 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно небезпечні свої дії, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, у особливо великих розмірах, а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_5 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 , 12.10.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням час перебуваючи, за адресою АДРЕСА_4 незаконно заволоділи належним ОСОБА_10 майном, а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 та отримали реальну змогу розпорядитись вищезазначеною квартирою як влаеною, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є подружжям, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 527 000 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попереднього змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману разом з ОСОБА_9 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 не є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_10 вказаної квартири їй не продавав, вони вирішили заволодіти коштами від продажу вищезазначеної квартири повністю, як власної, ввівши в оману покупця видаючи себе за реальних власників вказаної квартири.
Так, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел 30.10.2017 приблизно о 16:00 годині прибули за адресою АДРЕСА_6 , де здійснює свою професійну діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , де намагались продати ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_2 за 25 000 доларів США (згідно курсу НБУ - 671 892 грн. 50 коп.).
Так, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами з продажу квартири надали нотаріусу договір купівлі-продажу 2/3 квартири АДРЕСА_2 на нотаріальному бланку НМТ 753110, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.12.2015 на нотаріальному бланку НАС №381292, який зареєстровано в реєстрі за №660 для укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укласти договір купівлі-продажу квартири не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинивши всіх дій які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були викриті працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
29 травня 2020 року ОСОБА_15 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч: 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_16 , інкримінованого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, підтрверджується: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення; протоколами огляду місця події; протоколами допиту свідків; та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що клопотання оформлене у порушення КПК України, оскільки слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту у нічний час або заставу, що є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, вказувала на необґрунтованість та не доведенність пред`явленої ОСОБА_15 підозри, оскільки складене клопотання слідчим не обгруноване та не вмотивоване.
Підозрюваний доводи захисника підтримав, та окремо зазначив, що має міцні соціальні зв`язки. Просив суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).
При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як убачається із матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку із чим, останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.
У цьому випадку, у ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України за викладених у підозрі обставинах.
За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваного 29 травня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, та подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.
На час розгляду порушеного у клопотанні питання, вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, м. Краснодар, українець, громадянин України, одружений, пенсіонер, інвалід другої групи, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 27.12.2019 за ч. 1 ст. 263 КК України, строком до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням , якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину.
Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові міцні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - із точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ у частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (тримання під вартою), про який ідеться у клопотанні слідчого та прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час, із покладенням на нього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на два місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, до 31 липня 2020 року.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжних захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: