Справа № 490/246/20
н/п 1-в/490/51/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року місто Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності та заміну покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИВ:
16.01.2020 року на адресу Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності та заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. В обґрунтування свого клопотання засуджений ОСОБА_4 зазначив, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 80 КК України до нього може бути застосовано строк давності виконання обвинувального вироку, оскільки він на теперішній час відбув 17 років покарання від початку строку та 15 років від дня набрання чинності вироком. Крім того, заявник просив суд замінити йому довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк (не більше 15 років) та негайно звільнити з- під варти, оскільки він не вчинив нового злочину і не ухилявся від покарання.
Засуджений ОСОБА_4 підтримав доводи свого клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просила залишити клопотання засудженого без задоволення, у зв`язку із відстуністю на те передбачених законом підстав щодо заміни призначеного покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Крім того прокурор звернула увагу, що вимоги ст. 80 КК України застосовуються лише за умови не звернення вироку до виконанння, а за такого вважала, що клопотання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Захисник ОСОБА_5 просив клопотання ОСОБА_4 прийняти до розгляду та задовольнити.
Вислухавши думку учасників процесу, вивичшви надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України подається до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Так, судом встановлено, що відповідно до інформації начальника Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 від 12.02.2020 року, Апеляційним судом Миколаївської області ОСОБА_4 засуджено 14.04.2014 року за ст. 15, ст. 115, ч.2, п. 6, 12, 13, ст. 115 ч.2, ст. 187 ч. 4, ст. 257, ст. 263 ч. 1, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі і направлено для подальшого відбування покарання до Державної установи Замкова ВК (№58) Хмельницької області.
Крім того, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.01.2020 року ОСОБА_4 тимчасово залишено в СІЗО за його заявою щодо бажання особисто приймати участь у розгляді клопотання про заміну покарання більш м`яким, після чого засудженого буде етаповано для подальшого відбуття покарання до ДУ «Замкова ВК №58» Хмельницької області.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених вимогами КПК України законних повноважень щодо розгляду вказаного клопотання засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим воно не може бути задоволено.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 350, 370, 372, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності та заміну покарання більш м`яким - залишити без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що ним може бути подане клопотання до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1