Справа № 738/216/20
№ провадження 1-кп/738/55/2020
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 17 грудня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Менського району Чернігівської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 11.10.2018 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт, 26.09.2019 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України (далі КК), -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
ОСОБА_3 , будучи засудженим 26 вересня 2019 року Корюківським районним судом Чернігівської області за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України до 240 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, і в період відбуття громадських робіт скоїв новий умисний злочин.

Так, засуджений ОСОБА_3 , будучи поставленим на облік Менського районного сектору Філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, 11 листопада 2019 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що від останнього прийнято підписку, пояснення, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, умисно, систематично ухилявся від відбування призначеного йому покарання.

Менським районним сектором з питань пробації 11 листопада 2019 року видано направлення на відпрацювання громадських робіт засудженим ОСОБА_3 в КП «Менакомунпослуга».

Відповідно до наказу директора КП «Менакомунпослуга» № 15 від 11.11.2019 засудженого прийнято на громадські роботи з 12 листопада 2019 року.

Проте, засуджений ОСОБА_3 не з`явився до КП «Менакомунпослуга» для відбування громадських робіт 10 та 11 грудня 2019 року без поважних причин.

У грудні 2019 року засуджений ОСОБА_3 відпрацював 69 годин громадських робіт з 84 годин, передбачених графіком.

Після цього, засуджений ОСОБА_3 , будучи повторно попередженим 11.12.2019 про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, не з`явився до КП «Менакомунпослуга» для відбування громадських робіт, 21 січня 2020 року, 22 січня 2020 року, 23 січня 2020 року та 24 січня 2020 року, без поважних причин.

У січні 2020 року засуджений ОСОБА_3 відпрацював 63 години громадських робіт з 84 годин, передбачених графіком.

Станом на 29 січня 2020 року ОСОБА_3 відпрацював 177 годин громадських робіт, невідбута частина покарання складає 63 години.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що дійсно, від перебував на обліку в органу пробації та був направлений до КП «Менакомунпослуга» для відпрацювання 240 годин громадських робіт. Проте протягом грудня 2019 року січня 2020 року не з`являвся на відпрацювання без поважних причин. У вчиненому щиро коється, просить суд суворо не карати.
ІІІ. Оцінки суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні злочину і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 389 КК, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.
ІV. Призначення покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття.
При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.
Так, в зазначених правовідносинах обвинувачений вину у вчиненні злочинів визнав повністю, виходячи із його пояснень прослідковується, те що він бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок його дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченого, як щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК є рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:
1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є злочином невеликої тяжкості;
2. наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
4. наявність постійного місця проживання;
5. наявність обставин, які як пом`якшують так і обтяжують покарання;
6. те, що він раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності;
7. зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.
У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді одного місяця арешту, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для обрання більш тяжкого покарання Суд не знаходить.
Станом на дату розгляду справи, а саме 13 квітня 2020 року ОСОБА_3 знятий з обліку Менського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області в зв`язку з відпрацюванням громадських робіт.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні
Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді одного місяця арешту.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1