УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2016 від №0003898.

Із поданого клопотання вбачається, що розпорядженням Ужгородського міського голови від 08.06.2006 за №115-р ОСОБА_4 призначена на посаду начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, в посадові обов`язки якої входить розгляд та погодження містобудівельної та проектної документації, контроль за дотриманням проектних рішень в межах погоджувальної частини (паспорти кольорового вирішення фасадів, генеральні плани), підготовка рекомендацій і пропозицій щодо поліпшення містобудівельної діяльності, підготовка проектів рішень і розпоряджень з питань містобудування, очолює містобудівельну раду, участь у роботі комісій, загальний контроль за діяльністю архітектурно-планувального бюро та підлеглих посадових осіб, несення відповідальності за дисципліну виконання покладених на управління завдань і здійснення ним своїх функцій.
У відповідності до Положення про управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, затвердженого рішенням IV сесії Ужгородської міської ради V скликання №648 від 21.03.2008, начальник управління головний архітектор м. Ужгорода здійснює керівництво діяльністю управління, несе персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань та функцій, а саме в числі інших забезпечує дотримання законодавства у сфері містобудування, державних стандартів, норм та правил, правил забудови міста, затвердженої містобудівної документації.
Так, згідно ст.ст.38-39 Земельного Кодексу України (в редакції від 04.06.2008, підстава-309-VI) використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.
У відповідності до ст.50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 22.05.2003) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (677-2004-п) встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як визначено п.9 вказаного Порядку, проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, тільки після цього проект розглядається сесією відповідної ради.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції від 20.04.2000) генеральний план населеного пункту-це містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції від 20.04.2000) Генеральним планом населеного пункту визначаються: потреби в територіях для забудови та іншого використання; потреба у зміні межі населеного пункту, черговість і пріоритетність забудови та іншого використання територій; межі функціональних зон, пріоритетні та допустимі види використання та забудови територій; планувальна структура та просторова композиція забудови населеного пункту; загальний стан довкілля населеного пункту, основні фактори його формування, містобудівні заходи щодо поліпшення екологічного і санітарно-гігієнічного стану; території, які мають будівельні, санітарно-гігієнічні, природоохоронні та інші обмеження їх використання; інші вимоги, визначені державними будівельними нормами.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, будучи службовою особою в органі місцевого самоврядування та державним службовцем 9 рангу, здійснюючи покладені на неї адміністративно-господарські обов`язки, знаходячись в приміщенні службового кабінету, діючи умисно, в порушення ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 3 «Про планування та забудову територій» ст. 20, 39, 186-1 Земельного кодексу України, достовірно усвідомлюючи те, що земельна ділянка площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , згідно містобудівної документації, а саме діючого Генерального плану м.Ужгород, затвердженого рішенням 29 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради за №313 від 04.06.2004 відноситься до території комунальних підприємств транспорту та зв`язку, а також відповідно есплікації до Генерального плану м.Ужгород на ній розміщені гаражі, таким чином розміщення на цій земельній ділянці індивідуального житлового будинку без внесення і затвердження змін до Генерального плану суперечить вимогам ст.ст. 1,3 Закону України «Про планування і забудову територій» внесла до офіційного документа, а саме висновку від 24.07.2008 №1359 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ім`я ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, а саме про те, що вказана земельна ділянка не суперечить містобудівній документації, і всупереч чинній містобудівній документації погодила проект відведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , що призвело до порушення прав територіальної громади міста Ужгорода та власників гаражів, зокрема потерпілого у провадженні ОСОБА_6 , якому було надано право на встановлення металевого гаражу на земельній ділянці рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради за №455 від 29.10.1980 і який на момент відведення був розміщений на даній земельній ділянці.
Вказаний висновок, ОСОБА_4 скріпила своїм підписом та печаткою «Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради», яка була у неї у розпорядженні у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
У подальшому на підставі вказаного, заздалегідь підробленого висновку ОСОБА_4 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішенням 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17.10.2008 за №891, громадянину ОСОБА_5 затверджено розроблений проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування будівель житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер №:54:001:0372.
Згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 2008 рік вартість земельної ділянки з кадастровим номером №:54:001:0372 становить 49 190 грн. 00 коп.
Крім того, 24.07.2008, перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради ОСОБА_4 , будучи державним службовцем 9 рангу, здійснюючи покладені на нього адміністративно-господарські обов`язки, знаходячись в приміщенні службового кабінету, діючи умисно, в порушення ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 3 «Про планування та забудову територій» ст. 20, 39, 186-1 Земельного кодексу України, достовірно усвідомлюючи те, що земельна ділянка площею 0,0979 га по АДРЕСА_2 , згідно містобудівної документації, а саме діючого Генерального плану м.Ужгород, затвердженого рішенням 29 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради за №313 від 04.06.2004 відноситься до території комунальних підприємств транспорту та зв`язку, а також відповідно есплікації до Генерального плану м.Ужгород на ній розміщені гаражі, таким чином розміщення на цій земельній ділянці індивідуального житлового будинку без внесення і затвердження змін до Генерального плану суперечить вимогам ст.ст. 1,3 Закону України «Про планування і забудову територій» внесла до офіційного документа, а саме висновку від 24.07.2008 №1360 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ім`я ОСОБА_7 завідомо неправдиві відомості завідомо неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки і всупереч чинній містобудівній документації погодила відведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0979 га по АДРЕСА_2 , що призвело до порушення прав власників гаражів, які розташовані на зазначеній земельній ділянці на підставі дозволів виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Вказаний висновок, ОСОБА_4 скріпила своїм підписом та печаткою «Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради», яка була у неї у розпорядженні у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
У подальшому на підставі вказаного, заздалегідь підробленого висновку ОСОБА_4 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішенням 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17.10.2008 за №891, громадянину ОСОБА_7 затверджено розроблений проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,0979 га для будівництва та обслуговування будівель житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 . якій присвоєно кадастровий номер №:54:001:0371.
Згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 2008 рік вартість земельної ділянки з кадастровим номером №:54:001:0371 становить 48157 грн. 01 коп.
Крім того, 24.07.2008, перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради ОСОБА_4 , будучи державним службовцем 9 рангу, здійснюючи покладені на нього адміністративно-господарські обов`язки, знаходячись в приміщенні службового кабінету, діючи умисно, в порушення ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 3 «Про планування та забудову територій» ст. 20, 39, 186-1 Земельного кодексу України, достовірно усвідомлюючи те, що земельна ділянка площею 0,0981 га по АДРЕСА_3 , згідно містобудівної документації, а саме діючого Генерального плану м.Ужгород, затвердженого рішенням 29 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради за №313 від 04.06.2004 відноситься до території комунальних підприємств транспорту та зв`язку, а також відповідно есплікації до Генерального плану м.Ужгород на ній розміщені гаражі, таким чином розміщення на цій земельній ділянці індивідуального житлового будинку без внесення і затвердження змін до Генерального плану суперечить вимогам ст.ст. 1,3 Закону України «Про планування і забудову територій» внесла до офіційного документа, а саме висновку від 24.07.2008 №1351 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ім`я ОСОБА_8 завідомо неправдиві відомості завідомо неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки і всупереч чинній містобудівній документації погодила відведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0981 га по АДРЕСА_3 , що призвело до порушення прав власників гаражів, які розташовані на зазначеній земельній ділянці на підставі дозволів виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Вказаний висновок, ОСОБА_4 скріпила своїм підписом та печаткою «Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради», яка була у неї у розпорядженні у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
У подальшому на підставі вказаного, заздалегідь підробленого висновку ОСОБА_4 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішенням 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17.10.2008 за №891, громадянину ОСОБА_8 затверджено розроблений проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,0981 га для будівництва та обслуговування будівель житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_3 , якій присвоєно кадастровий номер №:54:001:0373.
Згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 2008 рік вартість земельної ділянки з кадастровим номером №:54:001:0373 становить 48 255 грн. 39 коп.
Крім того, 24.07.2008, перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради ОСОБА_4 , будучи державним службовцем 9 рангу, здійснюючи покладені на нього адміністративно-господарські обов`язки, знаходячись в приміщенні службового кабінету, діючи умисно, в порушення ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 3 «Про планування та забудову територій» ст. 20, 39, 186-1 Земельного кодексу України, достовірно усвідомлюючи те, що земельна ділянка площею 0,1000 га по АДРЕСА_4 , згідно містобудівної документації, а саме діючого Генерального плану м.Ужгород, затвердженого рішенням 29 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради за №313 від 04.06.2004 відноситься до території комунальних підприємств транспорту та зв`язку, а також відповідно есплікації до Генерального плану м.Ужгород на ній розміщені гаражі, таким чином розміщення на цій земельній ділянці індивідуального житлового будинку без внесення і затвердження змін до Генерального плану суперечить вимогам ст.ст. 1,3 Закону України «Про планування і забудову територій» внесла до офіційного документа, а саме висновку від 24.07.2008 №1350 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ім`я ОСОБА_9 завідомо неправдиві відомості завідомо неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки і всупереч чинній містобудівній документації погодила відведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_4 , що призвело до порушення прав власників гаражів, які розташовані на зазначеній земельній ділянці на підставі дозволів виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Вказаний висновок, ОСОБА_4 скріпила своїм підписом та печаткою «Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради», яка була у неї у розпорядженні у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
У подальшому на підставі вказаного, заздалегідь підробленого висновку ОСОБА_4 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішенням 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17.10.2008 за №891, громадянину ОСОБА_9 , затверджено розроблений проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування будівель житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_4 , якій присвоєно кадастровий номер №:54:001:0374.
Згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 2008 рік вартість земельної ділянки з кадастровим номером №:54:001:0374 становить 49 190 грн. 00 коп.
Крім того, 24.07.2008, перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради ОСОБА_4 , будучи державним службовцем 9 рангу, здійснюючи покладені на неї адміністративно-господарські обов`язки, знаходячись в приміщенні службового кабінету, діючи умисно, в порушення ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 3 «Про планування та забудову територій» ст. 20, 39, 186-1 Земельного кодексу України, достовірно усвідомлюючи те, що земельна ділянка площею 0,1000 га по АДРЕСА_5 , згідно містобудівної документації, а саме діючого Генерального плану м.Ужгород, затвердженого рішенням 29 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради за №313 від 04.06.2004 відноситься до території комунальних підприємств транспорту та зв`язку, а також відповідно есплікації до Генерального плану м.Ужгород на ній розміщені гаражі, таким чином розміщення на цій земельній ділянці індивідуального житлового будинку без внесення і затвердження змін до Генерального плану суперечить вимогам ст.ст. 1,3 Закону України «Про планування і забудову територій» внесла до офіційного документа, а саме висновку від 24.07.2008 №1360 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ім`я ОСОБА_10 завідомо неправдиві відомості завідомо неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки і всупереч чинній містобудівній документації погодила відведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,100 га по АДРЕСА_5 , що призвело до порушення прав власників гаражів, які розташовані на зазначеній земельній ділянці на підставі дозволів виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Вказаний висновок, ОСОБА_4 скріпила своїм підписом та печаткою «Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради», яка була у неї у розпорядженні у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
У подальшому на підставі вказаного, заздалегідь підробленого висновку ОСОБА_4 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішенням 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17.10.2008 за №891, громадянці ОСОБА_10 затверджено розроблений проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування будівель житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_5 , якій присвоєно кадастровий номер №:54:001:0375.
Згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 2008 рік вартість земельної ділянки з кадастровим номером №:54:001:0375 становить 49 190 грн. 00 коп.
Підписання наведених вище документів із внесеними до них недостовірними відомостями про цільове призначення земельних ділянки, а саме про те, що вказані земельні ділянки не суперечать містобудівній документації, і всупереч чинній містобудівній документації погодила проекти відведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд нібито за рахунок земель запасу Ужгородської міської ради (землі житлової та громадської забудови), що стало правовою підставою для погодження проектів відведення земельних ділянок та отримання державних актів на право власності на земельні ділянки.
Внаслідок вчинення таких протиправних дій ОСОБА_4 територіальній громаді міста Ужгорода завдано матеріальну шкоду в розмірі 243 982, 40 гривень та спричинено тяжкі наслідки, так як вказана сума в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2008 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.
Таким, чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, а саме: у складанні та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.
23.06.2020 в кримінальному провадженні №0003898 стосовно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 366 КК України, а саме: у складанні та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Як вбачається з Інформаційної довідки № 213686097 від 24.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що власником земельної ділянки за кадастровим номером :54:001:0375є ОСОБА_11 .

Клопотання мотивоване тим, що вищевказане нерухоме майно, а саме земельна ділянки з кадастровим номером № :54:001:0375, яка розташована в АДРЕСА_6 є об`єктом злочинного посягання, можуть бути використана як доказ у даному кримінальному провадженні та підпадає під критерії, визначені в ст. 98 КПК України, а тому є підстави у накладенні арешту на майно у формі заборони його розпорядженням, оскільки даний захід забезпечення кримінального провадження, не дасть можливості вчиняти подальші протиправні дії направленні на його розтрату, відчуження, приховування або підміну, шляхом зміни власників або здійснення інших цивільно правових угод щодо даного майна.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження

Слідчий ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився. Однак, надав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав та просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.

Власник земельної ділянки на розгляд клопотання не з`явився. А тому суд проводить розгляд даного клопотання за її відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

В провадженні старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2016 від №0003898.

23.06.2020 в кримінальному провадженні №0003898 стосовно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 366 КК України, а саме: у складанні та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Як вбачається з Інформаційної довідки № 213686097 від 24.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що власником земельної ділянки за кадастровим номером :54:001:0375є ОСОБА_11 .
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеному у ст.98 цього Кодексу.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вказане вище нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно вимог ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Однак, слідчим у поданому клопотання не зазначено обґрунтованих підстав, якими чином нерухоме майно відповідає вимогам ст.98 КПК України, а саме обґрунтовуючи подане клопотання слідчим не спростовано того факту, що власник земельної ділянки є добросовісним набувачем. Окрім того, в матеріалах клопотання відсутній доказ про те, що вказана земельна ділянка визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, приходжу до переконання, що дане клопотання про накладення арешту на майно є необгрутованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1