Провадження № 1-кп/643/1381/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0001903 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, раніше засудженого 28.01.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, та на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 10.12.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців, та в силу ст.71,70 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.01.2013 року, 31.03.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 9 місяців, та 13.04.2016 Первомайським міським судом Харківської області за ч 5 ст.72 КК України вирок переглянуто, зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.10.2013 по 05.05.2014 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, 26.10.2016 Фрунзенським районним судом м. Харкова переглянуто вирок та визначено строк покарання обчислюваний з 31.03.2014 зарахувати строком знаходження під вартою з 16.10.2013 по 31.03.2014, 08.11.2016 умовно-достроково звільненого з Первомайської виправної колонії Харківської області №117 на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 31.10.2016 з невідбутим строком 1 рік 1 місяць 26 днів, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0001903 за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Стосовно обвинуваченого ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2019 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27). Ухвалою від 22.10.2019 строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого продовжено до 21.12.2019.

Прокурором 11.12.2019 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні відмовився від послуг захисника, призначеного йому судом на час розгляду даного клопотання прокурора, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , відсутній на судовому розгляді з невідомих суду причин, є сповіщеним про час та місце судового розгляду своєчасно та належним чином.

Так, відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Тобто, наведена норма закону містить посилання саме на обов`язок суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, саме до спливу визначеного строку тримання під вартою. З урахуванням викладеного, враховуючи, що по вказаному кримінальному провадженню участь захисника, відповідно до положень ст. 52 КПК України не є обов`язковою, з урахуванням не подання захисником ОСОБА_5 заперечень проти клопотання прокурора впродовж дев`яти днів, подання ним, натомість численних заяв про відвід головуючого у справі, та всіх суддів Московського районного суду м.Харкова, суд вважає можливим розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за відсутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 .
При цьому судом береться до уваги та обставина, що із клопотанням прокурора обвинувачений та його захисник ознайомлені ще 11.12.2019, що, крім іншого, відображено в протоколі судового засідання від 11.12.2019, копію вказаного клопотання стороні захисту вручено того ж дня, заперечень з приводу клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу до суду не надходило.

Прокурор в судовому засіданні клопотання від 11.12.2019 підтримала, з посиланням на наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, просила суд продовжити запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 на строк два місяці.
Обвинувачений відмовився надавати суду пояснення з приводу клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів.
В судовому засіданні 11.12.2019 представник потерпілого клопотання прокурора підтримала, наполягала на існуванні зазначених у ньому ризиків та просила суд продовжити запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 .
Суд, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, його вік, наявність судимостей, відсутність стійких соціальних зв`язків, факт переховування від органів досудового розслідування, суду, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні інкримінованих злочинів - до 8 років позбавлення волі, вважає доведеним те, що на теперішній час реально існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинення ним іншого злочину.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Приведені обставини, на думку суду беззаперечно свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню ризикам передбаченим п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 17.02.2020.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49,52, 53, 110,177, 178, 331 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів, тобто до 17.02.2020.
Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1