ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/94/20 Справа № 202/8483/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року, якою клопотання старшого слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 06.02.2019 року задоволено,
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року, якою клопотання старшого слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 06.02.2019 року задоволено.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що клопотання слідчого є законним, обґрунтованим таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, крім того зазначене в клопотанні слідчого майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на вищезазначене майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, оскільки слідчим суддею не були виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України в частині перевірки клопотання слідчого на додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: не було досліджено та не надано належної оцінки основному доказу, яким підтверджувалось клопотання (протоколу обшуку), що призвело до того, що оскаржувана ухвала містить в собі майно, яке не було вилучене, спотворений його кількісний та якісний аналіз. Адвокат ОСОБА_7 вказує, що ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів, а також в протоколі обшуку слідчим не зазначений повний перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, тому в ухвалі слідчого судді також відсутні такі відомості.
Окрім того, обшук був проведений 19.12.2019 року, тому клопотання про арешт майна повинно було надійти до суду не пізніше 21.12.2019 року, однак згідно звіту автоматичного розподілу справи автоматичний розподіл розпочався 24.12.2019 року, тобто з недотриманням строку, передбаченого чинним законодавством. Разом з тим, власника майна не було повідомлено про розгляд справи про арешт майна та не зазначено в ухвалі про арешт майна порядок її виконання, оскільки слідчий у своєму клопотанні не надав відомостей щодо володільців майна, яким про винесення ухвали про арешт майна стало відомо тільки 03.01.2020 року під час судового розгляду іншого клопотання по цьому кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та з підстав викладених у ній просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.
Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000007, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 06.02.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 204 та ч. 1 ст. 199 КК України.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000007 від 06.02.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 та ч. 1 ст. 199 КК України проведено слідчі (розшукові) дії та встановлено причетність мешканців Дніпропетровської області громадянина ОСОБА_10 , громадянина ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб, протягом 2018 року по теперішній час на території м. Кам`янське Дніпропетровській області організували незаконне придбання, зберігання, транспортування та виготовлення алкогольних напоїв, які в подальшому незаконно реалізовують громадянам в місцях роздрібної торгівлі Дніпропетровської області.
22.11.2019 Індустріальним районним судом винесено ухвалу на проведення обшуку в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення обшуку 19.12.2019 в приміщенні, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Мукаша Салакунова, 23, виявлено та вилучено ряд пляшок з рідинами.
Постановою старшого слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 20.12.2019 року вищевказане майно, вилучене під час обшуку 19 грудня 2019 року за адресою: м. Дніпро, вул. Мукаша Салакунова, 23, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000007.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що вилучене майно має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, про необхідність накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, оскільки це майно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 є безпідставними.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що в матеріалах наданих слідчим слідчому судді не міститься доказів наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 та ч. 1 ст. 199 КК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази щодо їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному злочину, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.
Будь-яких порушень судом першої інстанції норм кримінального процесуального закону, апеляційним судом в ході апеляційного перегляду справи не встановлено, а доказів протилежного апелянтом не надано.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу або події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року, якою клопотання старшого слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 06.02.2019 року задоволено залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4