27.02.2020
Справа № 642/6760/18
Провадження № 1кс/642/359/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля, заінтересовані особи: начальник відділення СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, прокурор Харківської області,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту автомобіля марки AUDI моделі Q7, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (WIN НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_4 , накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2018 року в рамках кримінального провадження № 0000258 від 13.09.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник послався на те, що досудове слідство у цьому кримінальному провадженні триває майже півтора року (17 місяців). До цього часу нікому не повідомлено про підозру. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 190 КПК України строк досудового розслідування закінчився ще 13.09.2019 року, а відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень з клопотанням про продовження строку досудового розслідування ні слідчий, ні прокурор не зверталися. Інформації про закриття цього кримінального провадження у нього немає, але провадження має бути закрито відповідно приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, згідно з якими слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Отже, відпала потреба в подальшому застосуванні арешту належного ОСОБА_4 автомобіля.

Адвокат ОСОБА_3 про розгляд клопотання повідомлений належним чином, подав заяву з проханням клопотання розглядати в його відсутності.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.
Прокурор надав суду постанову начальника відділення СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 3 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження. № 0000258 на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України та ч.2 ст. 11 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, надані прокурором документи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею з таких підстав.
У провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0000258 від 13.09.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінального провадженні ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2018 року накладено арешт на автомобіль марки AUDI моделі Q7, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (WIN НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_4 .,

Як встановлено слідчим суддею, постановою начальника відділення СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 3 вересня 2019 року кримінальне провадження. № 0000258 закрито на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України та ч.2 ст. 11 КК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного суду від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц вимоги про зняття з майна арешту після закриття слідчим кримінальної справи мають розглядатись у порядку цивільного судочинства.

Так, у зазначеній постанові Великої Палати Верховного суду зазначене наступне.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. За змістом ч.3 ст.174 КПК, у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст.3 Конституції, ст.13 конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Кримінальну справу, у межах якої на майно заявника накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства, і до суду для розгляду по суті цю справу скеровано не було.
Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальній справі, закритій органом досудового слідства до набрання чинності цим кодексом, КПК не передбачає.
Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи держвлади та їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 КПК є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів держвлади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.
КПК України не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі.
Таким чином, вирішення порушеного питання в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину, тобто з реабілітуючої підстави. Для відновлення справи необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування особи. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки позивача й таким чином призведе до погіршення її правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного заявником питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту її прав та законних інтересів.
Кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє такі відносини. Зокрема, після прийняття зазначеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, утрачає відповідну концептуальну властивість.
Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.
З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.
Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.
Відповідну правову позицію сформульовано ВСУ в постанові від 15.05.2013 №6-26цс13. Підстав для відступу від цієї позиції ВП ВС не знаходить.
Враховуючи наведене, клопотання заявника про скасування арешту майна не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку кримінального судочинства.

КПК України не регламентовано, яке рішення повинен прийняття слідчий суддя, якщо клопотання про скасування арешту не підлягає розгляду слідчим суддею.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Клопотання про скасування арешту не є скаргою, однак, враховуючи відсутність підстав для розгляду клопотання слідчим суддею, суд вважає необхідним виходячи з положень ч.6 ст. 9 КПК України повернути скаргу заявнику, роз`яснивши йому право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2,9, 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду для вирішення цього питання в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1