ун. № 759/613/19
пр. № 1-кп/759/213/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0009623 від 29.11.2018, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Іллічівськ Одеської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_8 ,

інші учасники: потерпіла ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому місці, час та обставинах, з метою особистого незаконного збагачення, вирішила заволодіти грошовими коштами третіх осіб, під приводом участі в акційному розіграші побутової техніки. Для цього ОСОБА_4 вигадала схему отримання вільного доступу до грошових коштів третіх осіб, якими в подальшому мала намір заволодіти, використовуючи при цьому легенду про можливість отримання відповідного акційного виграшу третьою особою, лише після підтвердження своєї платоспроможності, як потенційного клієнта торгівельної мережі.

З цією метою ОСОБА_4 прибула на вулицю Саратовську в місті Києві, де почала спостерігати за перехожими, з метою підшукання особи, коштами якої можна було заволодіти та приблизно об 11.45год. 29.11.2018р. вона звернула увагу на раніше незнайому їй ОСОБА_9 , грошовими коштами якої і вирішила заволодіти.

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 підійшла до раніше незнайомої ОСОБА_9 та відрекомендувавшись менеджером торгівельних мереж «Сільпо та АТБ», під приводом участі в акційному розіграші побутової техніки запропонувала поспілкуватися, на що вона, не підорюючи про дійсні наміри останньої, погодилась.

В подальшому ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, привітала ОСОБА_9 ніби то з перемогою в акції з реалізації побутової техніки, а саме: пральної машини, зазначивши при цьому про наявність й іншого переможця, роль якого відігравала невстановлена слідством особа. Згідно з вигаданими умовами розіграшу, які ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 , отримати виграш вона зможе лише підтвердивши свою платоспроможність, як потенційного клієнта торгівельної мережі. Зацікавившись можливістю отримання пральної машини або грошової премії, ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_4 про свою платоспроможність і наявність в неї грошових коштів в сумі 10000 гривень за місцем її мешкання, які може продемонструвати заради отримання обумовленого призу. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , запропонувала прослідувати до місця мешкання ОСОБА_9 , з метою перевірки її платоспроможності.

В свою чергу ОСОБА_9 , не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_4 , на її пропозицію погодилась та разом з нею на невстановленому автомобілі таксі прибули до квартири АДРЕСА_3 .

Знаходячись в приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_9 продемонструвала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10000 гривень, у підтвердження своєї платоспроможності, що є обов`язковим чинником зі слів ОСОБА_4 для отримання призу. В той час ОСОБА_4 продемонструвала ОСОБА_9 купюри зовні схожі на долари США та поклавши їх до паперового конверту запропонувала останній вчинити ті ж самі дії, оскільки як вона пояснила саме такі правила розіграшу. В свою чергу ОСОБА_9 , бажаючи отримання відповідного виграшу та не усвідомлюючи про злочинний план ОСОБА_4 , на її пропозицію погодилась поклавши до наданого останньою паперового конверту належні їй грошові кошти в сумі 10000 гривень та передала їй.

Отримавши від ОСОБА_9 вказані грошові кошти, ОСОБА_4 , з метою подальшого непомітного їх викрадення і обернення на свою користь, дістала з сумки, яку на той час мала при собі декілька аналогічних запакованих паперових конвертів зі шматками паперу у вигляді грошових банкнот, які мала намір замінити на паперовий конверт з грошовими коштами, що належать ОСОБА_9 , а їх викрасти.

Однак, в той час дії ОСОБА_4 , викрила власниця грошових коштів ОСОБА_9 , яка висунула вимогу до останньої повернути належні їй грошові кошти в сумі 10000 гривень. В свою чергу ОСОБА_4 , утримуючи в своїх руках паперовий конверт з грошовими коштами ОСОБА_9 та усвідомлюючи те, що її злочинні дії викрито стала втікати з квартири разом з вказаними грошовими коштами, бажаючи довести свої дії до кінця.

У той же час ОСОБА_9 , намагаючись зупинити дії ОСОБА_4 та завадити викрадення належних їй грошових коштів стала перешкоджати їй залишити місце вчинення злочину намагаючись її зупинити. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , продовжувала свої дії, направлені на зникнення з місця вчинення злочину з викраденими грошовими коштами в сумі 10000 гривень, з метою подальшого їх обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, однак в той час на допомогу ОСОБА_9 відгукнулись інші громадяни, які і затримали ОСОБА_4 на місці вчинення злочину, чим завадили довести свої дії до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала частково і не оспорюючи фактичні обставини справи, не погодилась із кваліфікацією дій, що ставляться їй у провину. При цьому обвинувачена суду показала, що приїхала до м.Києва з метою влаштуватись на роботу. Подзвонила за оголошенням, її запросили зустрітись. Наступного дня зустрілась з ОСОБА_10 , прізвища не знає, який прийняв її на роботу та пояснив, що необхідно буде вітати людей з Новим роком, запрошувати прийняти участь у акції та підводити до нього. Деталей акції, у якій вона запрошувала прийняти участь людей, не пам`ятає. 29.11.2018 року вона зустріла потерпілу привітала її, представилась ОСОБА_11 , продавцем консультантом магазину, підвела до ОСОБА_10 та відійшла. Трохи пізніше до потерпілої та ОСОБА_10 підійшла ще одна жінка. Вони поспілкувались приблизно 5-7 хв. Потім ОСОБА_10 сказав її, що необхідно поїхати до потерпілої додому, щоб вона «підтвердила» гроші. Також пояснив, що гроші, які дасть потерпіла, потрібно запакувати у конверт, а потім перевернути його та поміняти на конверт з папером, та дав їй сумку з цими конвертами. Потім вона повинна була повернутись до ОСОБА_10 та віддати гроші йому, а він мав би їх між ними розділити. Вона розуміла, що виконавши ті дії, які їй запропонував ОСОБА_10 , вона вчинить злочин. Вона зупинила таксі та разом з потерпілою поїхала до неї додому. Потерпіла пустила її в квартиру, де в кімнаті дала їй гроші - 10000грн. Вона поклала у пустий конверт свої 200 доларів і гроші потерпілої, почала запаковувати його та мала намір поміняти його на інший з папером. У цей час потерпіла помітила її дії та схопила конверт, і вона зрозуміла, що у неї не виходить поміняти конверти, тому вона розірвала конверт, забрала свої 200 доларів, а гроші потерпілої у конверті залишила. Пішла до виходу з квартири, а у коридорі її затримали сусіди, а потім викликали поліцію. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченою свої вини, її вина також підтверджується і показаннями потерпілої ОСОБА_9 .

Так, потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що точну дату не пам`ятає, йшла на роботу по вул.Саратівській в м.Києві та зустріла обвинувачену. Вона привітала її з святом, потерпіла не зрозуміла з яким, тому зупинилась і перепитала. Обвинувачена пояснила, що того дня магазин «Сільпо» святкував 25 років і запропонувала їй картку клієнта, яка мала бути дійсна в магазинах і «Фора», і «АТБ». Поряд був ще чоловік і жінка. Обвинувачена дала їй, потерпілій, маленький пакетик сказала, що вона може щось виграти, а чоловік такий же схожий пакетик дав жінці, що була біля нього і сказав, що в них, у неї та у тої жінки, співпали номери, і вони виграли на двох пральну машину. Чоловік пояснив, що приз забере той у кого є гроші. Інша жінка показала якусь суму грошей, у доларах. Чоловік забрав їх у жінки поклав до конверта, запакував та сказав, що вона може забрати приз у якомусь магазині. Вона ж сказала, що грошей з собою не має, але має їх вдома. Їй пообіцяли завезти додому і назад на таксі. На таксі вони приїхали до неї додому. Обвинувачена разом з нею пішла до її квартири АДРЕСА_3 . Двері у загальний коридор їм відкрила сусідка. Разом з обвинуваченою вони зайшли до квартири, де вона стала показувати умови свого життя, але обвинувачена сказала, що їй необхідно побачити гроші, для того щоб ніби заплатити половину вартості пральної машини. Гроші необхідно було передати обвинуваченій. Вона дістала гроші свої 10000грн., та показала їй. У цей час сусіди телефонували їй, а також дзвонили у двері, але обвинувачена не давала взяти телефон та відповісти. Спочатку вона не хотіла давати гроші обвинуваченій, але потім все ж погодилась. Обвинувачена взяла гроші, ще дістала дві доларові купюри та запакувала їх у конверт. Все це вона робила у кімнаті на столі. Тут вона, потерпіла, помітила, що у обвинуваченої є ще один конверт такий же. Вона зрозуміла, що її обманюють, почала вимагати повернути гроші, а обвинувачена розірвала конверт забрала долари, а конверт кинула. Вона схопила обвинувачену за куртку, почалась штовханина, а коли дійшли до дверей, то сусіди допомогли затримати її уже у загальному коридорі. Викликали поліцію.

З приводу покарання для обвинуваченої покладається на розсуд суду. Матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має.

Також судом безпосередньо досліджено наступні письмові докази:

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.11.2018р., відповідно до якого 29.11.2018р. о 12.35год. була затримана ОСОБА_12 на місці вчинення злочину. Під час обшуку останньої, серед іншого, було виявлено та вилучено: з кишені куртки грошові кошти в сумі 200 доларів США, купюрами по сто доларів та 285 гривень, сумку чорного кольору типу (спортивна), в якій на час обшуку знаходяться 6 (шість) паперових конвертів зі шматками паперу в середині розміром грошової купюри (гривні), п`ять пустих паперових конвертів та два подарункові сертифікати з надписом «ваш незамінний помічник у дорозі, в середині яких мають місце подарункові картки АЗС «ШЕЛ» (а.с.42-48);

- постанова про уточнення анкетних даних від 30.11.2018р., згідно якої анкетні дані підозрюваної ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правильно вважати як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46);

- протокол огляду місця події від 29.11.2018р., відповідно до якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 . Під час огляду було виявлено та вилучено: один слід папілярного узору з конверту на столі, конверт, клейку стрічку зі стола (а.с.47-55);

- протокол огляду місця події від 29.11.2018р., відповідно до якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 . у вказаній квартирі ОСОБА_9 добровільно надала грошові кошти - 50 купюр по 200 грн., на загальну суму 10000 грн., та повідомила, що саме ці грошові кошти ОСОБА_13 ( ОСОБА_4 ) намагалась у неї викрасти. Вказані грошові кошти були вилучені та повернуті ОСОБА_9 на відповідальне зберігання. (а.с.56-59);

- протокол проведення слідчого експерименту від 29.11.2018р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 показала обставини вчинення відносно неї злочину, а саме заволодіння ОСОБА_12 ( ОСОБА_4 ) конвертом з грошима, що належать потерпілій (а.с.62-64, а.с. 65 диск);

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Отже суд, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, проаналізувавши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення є доведеним сукупністю зібраних у справі доказів, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні, в тому числі і показаннями потерпілої та обвинуваченої, відтак, суд кладе їх в основу обвинувального вироку.

Сторона захисту не оспорюючи фактичні обставини справи, не погодилась із правовою кваліфікацією дій обвинуваченої, при цьому посилалась на те, що ОСОБА_4 зайшла до квартири потерпілої шляхом вільного доступу, тобто проникнення у житло не було, а всі дії обвинуваченої були направлені на реалізацію шахрайських дій. Таким чином сторона обвинувачення вважала, що дії обвинуваченої необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України або ж за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму ВС України №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009, під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Згідно п. 17, якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Судом встановлено, що обвинувачена шляхом обману проникла у житло потерпілої і такі дії були способом потрапити у житло, з метою таємного викрадення грошових коштів. При цьому обвинувачена потрапила у житло з дозволу потерпілої, використавши для цього вигаданий привід, маючи при цьому умисел на заволодіння майном, однак такі дії обвинуваченої були викриті потерпілою. При цьому судом не встановлено, що потерпіла добровільно передавала обвинуваченій грошові кошти у будь-яке володіння, що є обов`язковою ознакою шахрайства.

Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_4 за встановлених судом обставинах доведена повністю, а кваліфікація її дій за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України вірна, оскільки вона вчинила закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, правдиво розповіла про обставини вчиненого, критично відноситься до своїх дій, працює, хоча і не офіційно, потерпілій шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна та вона не має до обвинуваченої претензій матеріального характеру, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд також покладає на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: 10000грн. (50 купюр по 200грн.) залишити за належністю ОСОБА_9 ; сумку чорного кольору повернути ОСОБА_4 ; 6 (шість) паперових конвертів з шматками паперу в середині, п`ять пустих паперових конвертів, два подарункові сертифікати, пошкоджений паперовий конверт білого кольору з написом «Укрпошта головна пошта України», моток клейкої стрічки (скоч), які зберігаються у камері схову Святошинського УП ГУНП в м.Києві (квитанція №1846) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1