Справа № 510/444/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02.06.2020 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосільське Ренійського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого Ренійським районним судом: 26.11.2009 р. за ст. ст.185 ч.3, 15 ч.3-185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,104 КК України із іспитовим строком на 1 рік; 23.06.2010 р. за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі; 14.10.2010 р. за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 19.02.2013 р. на підставі постанови Бережанського райсуду Тернопільської області від 11.02.2013 р., умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 12 днів; 19.06.2019 р. за ст.395 КК України до 2 місяців арешту, звільнився 19.08.2019 р. за відбуттям строку покарання
-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 29.01.2020 р., приблизно о 18.00 год., діючи умисно, з корисних мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку увійшов на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , далі, через незачинені вхідні двері проник до вказаного будинку, де з приміщення кухні таємно викрав грошові кошти у сумі 4500 грн. та дві жіночі сумки (чорного та бежевого кольору), вартістю 40 грн., а всього таємно викрав майна, завдавши потерплій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4540 грн. З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав у повному обсязі, не заперечував таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 за вищевикладених обставин. У скоєному розкаюється.
Від потерпілої ОСОБА_5 до судового розгляду надійшла заява із проханням про розгляд справи без її участі, позовних вимог до обвинуваченого не заявлено.
Оскільки обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до висновку про необхідність дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Викрадення обвинуваченим чужого майна підтверджується заявою потерпілої, не заперечувалось обвинуваченим в ході досудового розслідування та судового розгляду, в ході досудового розслідування було проведено огляд місця події, в ході огляду місця події за місцем проживання обвинуваченого викрадені ним сумки було вилучено, оглянуто, впізнано потерпілою, визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання потерпілій, що оформлено належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством процесуальними документами, вартість викраденого майна також підтверджена належним чином відповідним експертним висновком.
Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінуємого йому правопорушення повністю доведена. Докази взаємопов`язані, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, та сумніву у суду не викликають.
Визнання ОСОБА_4 вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно із проникненням у житло.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відсутність матеріальних претензій у потерпілої, визнання обвинуваченим вини та каяття, а також особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали. ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, після відбуття покарання у виді позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, та будучи звільненим умовно-достроково, знов неодноразово скоював злочини проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до скоєння правопорушень, на нинішній час у провадженні суду перебуває ще ряд кримінальних актів, за якими ОСОБА_4 також обвинувачується у скоєнні злочинів проти власності.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
На підставі відповідної ухвали суду, Ренійським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області було надано досудову доповідь відносно обвинуваченого, згідно із висновками якої, обвинувачений має високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе лише в установах, що відають відбуванням покарань, будь-які належні підстави для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислювати з 14.04.2020 р., залишивши запобіжним заходом до набрання вироком законної сили тримання під вартою.
Речові докази: жіночі сумки чорного та бежевого кольору, вироблені з заміннику шкіри, що згідно із постановою слідчого від 30.01.2020 р. знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити зберігачеві.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1