Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/220/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 206-2 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2020, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, українцю, громадянину України, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08.03.2020 включно та визначено розмір застави у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 105 100 грн.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000202стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 10.01.2020, прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строкомна 60 днів.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 вказане клопотання прокурора задоволено та стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.03.2020 та визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 100 грн. Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 , отримавши судові повістки про виклик до суду на 02.07.2018, 26.07.2018, в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Після цього обвинувачений припинив отримання судових повісток про виклики до суду за місцем свого проживання. Таким чином, обвинувачений будучи обізнаним що відносно нього здійснюється розгляд кримінального провадження Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, повістки про виклик у судове засідання не отримував, в судові засідання систематично не з`являвся, розуміючи наслідки неявки, зник з місця проживання, не повідомив суд при причини неявки, у зв`язку із чим ухвалою від 04.11.2019 обвинуваченого оголошено у розшук з наданням дозволу на затримання.
Окрім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, не має на утриманні малолітніх дітей, не працює. Враховуючи тривалий час переховування обвинуваченого від суду, суд першої інстанції прийшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі на вказане рішення суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що у своєму клопотанні прокурор посилався на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, при цьому на обґрунтування цих доводів не надав жодних доказів, які б досліджувались в судовому засіданні, а суд своє рішення мотивує без посилання на будь-які докази.

Поряд з цим, апелянт вказує на те, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання і може відбувати домашній арешт. При цьому, ці відомості судом до уваги не прийняті, а сама ухвала суду не ґрунтується на будь-яких доказах, і всі перелічені судом доводи жодним доказом не підтверджені.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення тяжкого злочину, зокрема санкція ч. 3 ст. 206-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Обвинувачений ОСОБА_6 ухилився від явки до суду, у зв`язку з чим ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.11.2019 його оголошено у розшук з наданням дозволу на затримання. Наведене свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із утриманням його під вартою. Також, судом враховано й особу обвинуваченого, який утриманців не має, не працює, раніше не судимий.
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора і застосував до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, слідчий суддя, на переконання судової колегії, обґрунтовано визначив розмір застави ОСОБА_6 , оскільки такий обов`язок закріплений у ч. 3 ст. 183 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника, з приводу того, що оскільки обвинувачений ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, а тому до нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки, з урахуванням обставин кримінального провадження та наявності ризику переховування від суду, судом прийнято обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення вказаного клопотання прокурора.
Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги з приводу того, що прокурором не доведено жодними доказами наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки із матеріалів, які надані апеляційному суду, слідує, що обвинувачений неодноразово викликався до суду, судові виклики отримував, однак не з`являвся в судові засідання не маючи на це поважних причин, через що останній був оголошений у розшук. Вказане свідчить про неналежну поведінку обвинуваченого та нехтування покладених на нього обов`язків, зокрема з`являтись за першою вимогою до суду, і на переконання колегії суддів, наявність вказаного вище ризику є реальним та підтвердженим.
Таким чином, вказані обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається захисник не можуть слугувати підставою для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 від 10.01.2020, залишає без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення,а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2020, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08.03.2020 включно та визначено розмір застави у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 105 100 грн залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4