Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/129/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 год. 29 хв., 10.05.2020 року, із визначенням застави в сумі 512 888 грн.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.3 ст. 368 КК України, а саме у вчиненні кримінального правопорушення кваліфікуючими ознаками якого є пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, за наступних обставин.
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави 244 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 512 888 грн. У разі внесення визначеної суми застави покладено на підозрюваного на строк до 10.05.2010 року обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1 та 3 ст. 177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема документів, на які посилається сторона захисту, такі як відсутність згоди підозрюваного, підтвердження його повноважень органом досудового слідства не зібрано в повному обсязі та, як зазначено стороною обвинувачення планується перевірка вказаних обставин, а тому підозрюваний зможе вчинити дії передбачені п.2 ч.1 ст. 177 КПК України; зможе впливати на свідків та інших підозрюваних, які в судовому засіданні ще не допитувалися.
На думку слідчого судді, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчим суддею врахувалися дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, крім того, слідчим суддею враховується, що предмет злочину, а саме розмір неправомірної вигоди за попередньою домовленістю становив 55 тисяч доларів США, що еквівалентно станом на 12.03.2020 в національній валюті 1 409320 гривень, разом з тим, підозрюваними отримано від заявника суму завдатку в розмірі 20 тисяч доларів США, що становить 512 480 гривень, також слідчим суддею ваховується, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно працевлаштований, отримує дохід, зокрема за 2019 рік сума його доходу склала 486071 грн., має у власності квартиру, автомобіль, також дохід отримує його дружина, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність вийти за встановлені ст.. 182 КПК України межі визначення застави, а саме у 244 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивує свої доводи наступним.

Слідчий суддя не надав оцінки доказам, які могли б свідчити про обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Ані в клопотанні про застосування запобіжного заходу, ані в повідомленні про підозру, стороною обвинувачення не вказано, перебуваючи на якій конкретно посаді ОСОБА_7 вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення. Лише в судовому засіданні, сторона обвинувачення зробила уточнення, що інкримінований ОСОБА_7 злочин стосується виконання його службових повноважень як заступника голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України.
Такої штатної одиниці як заступник голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України не існує. А тому не можливо вважати, що виконуючи обов`язки заступника голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України ОСОБА_7 був службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Більше того, ні матеріали кримінального провадження, ні, власне, клопотання про застосування запобіжного заходу не містить доказів щодо службових повноважень ОСОБА_7 як заступника голови комісії з ліквідації ДПС України, що слугує додатковим підтвердженням необґрунтованої підозри.
ОСОБА_7 було затримано 12.03.2020 року ще до того, як про його участь у певних діях зазначив ОСОБА_9 у ході допиту від 13.03.2020 року.
Слідчим суддею не надано належної оцінки щодо обґрунтованості підозри, не зазначено жодної обставини на підтвердження існування ризиків з посиланням на відповідні докази.
Судом не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, яких утримує, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я.
В оскаржуваній ухвалі не встановлено на підставі яких доказів вбачається виключним випадком ситуація із ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скаргисторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368 КК України, а саме у вчиненні кримінального правопорушення кваліфікуючими ознаками якого є пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
12.03.2020 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13.03.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
27.02.2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст. 368 КК України стосовно ОСОБА_7 . Особу, яка вносила першочергові відомості не зазначена.
11.03.2020 року постановою про визначення підслідності кримінального правопорушення за ч.3 ст. 368 КК України направлено кримінальне провадження №0000037 до ГУНП в Кіровоградській області.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано 14.03.2020 року слідчим відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави 244 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення визначеної суми застави покладено на підозрюваного на строк до 10.05.2010 року обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вірно враховано, що злочин передбачений ч. 3 ст. 368 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1 та 3 ст. 177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, зможе впливати на свідків та інших підозрюваних, які в судовому засіданні ще не допитувалися та можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя врахувавши обставини кримінального провадження, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про те, що визначена судом застава, забезпечить належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками, з чим погоджується і колегія суддів.
Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, здатен буде забезпечити, у разі її внесення на відповідний розрахунковий рахунок, належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
Слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Щодо поданої апеляційної скарги сторони захисту колегія суддів зазначає наступне.
Під час розгляду апеляційної скарги не знайшла свого підтвердження апеляційна вимога адвоката щодо необґрунтованості пред`явленої підозри.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.03.2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави 244 прожиткових мінімумів для працездатних осіб без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4