Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/109/20
Провадження № 1-в/553/80/2020
У Х В А Л А
Іменем України

31.03.2020 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканду, Республіка Узбекістан, узбека, громадянина Узбекистану, освіта середня, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
засуджений 14.04.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 27.11.2016 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.07.2017 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 27.11.2016 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що останній вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має два заохочення, у відношенні до засуджених не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. Станом на 17.01.2020 року відбув 2/3 строку покарання та оскільки своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, до нього може бути застосовано положення ст. 81 КК України.

Просить звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотанням підтримав, просив задовольнити. Вказував на те, що аналіз матеріалів судової справи та особової справи ОСОБА_7 свідчить про те, що він став на шлях виправлення, на початку відбування покарання дійсно допустив кілька порушень порядку відбування покарання, які в даний час погашені та не можуть братись судом до уваги при розгляді даного клопотання, з 2019 року до нього застосовуються заохочення, характеристика від 29.01.2020 року свідчить про те, що він фактично характеризується позитивно, є прикладом для інших засуджених, а непрацевлаштований з незалежних для нього обставин через відсутність робочих місць. Наголошував на доведеності існування усіх обставин, які є підставою для застосування положень ст. 81 КК України, просив клопотання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_8 , представник Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64", будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Засуджений звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, представник установи виконання покарань про причини неявки не повідомив.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на його передчасність, оскільки матеріали особової справи засудженого не доводять того факту, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При вирішенні клопотання захисника суд враховує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_8 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 27.11.2016 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.07.2017 року вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року залишено без змін, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 27.11.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Як встановлено в ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка діяла до 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, за рішеннями судів засудженому фактично зменшено строк покарання в період з 27.11.2016 року по 20.06.2017 року, тим самим скорочено на 6 місяців 24 дні період відбування призначеного судом покарання.

Засуджений ОСОБА_8 покарання відбуває з 27.11.2016 року, з урахуванням зарахування в строк відбутого покарання згідно з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.07.2017 року попереднього ув`язнення в період з 27.11.2016 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі станом на час розгляду даної справи судом ОСОБА_8 відбув частину покарання більше 2/3 частину призначеного покарання та у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання засудженого установою виконання покарань визначено 02.11.2020 року.

З характеристики засудженого, наданої в.о. начальника відділення СПС ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та затвердженої начальником установи 29.01.2020 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_8 за період перебування в СІЗО м. Києва характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 08.09.2017 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії № 64. За час відбування покарання характеризується наступним чином. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має два заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься задовільно. За станом здоров`я працездатний, в зв`язку з відсутністю робочих місць на виробництві не працевлаштований. Заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки. У відведений час читає художню літературу та дивиться програми телепередач. З рідних підтримує зв`язок з батьками, зв`язок із ними підтримує шляхом телефонних розмов, спілкується з ними та побаченнях, отримує від них посилки та передачі. За характером спокійний, скритний. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Підтримує рівні відносини у середовищі засуджених. Вину у скоєному злочині не визнає.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Як вбачається з виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого медичної частини № 64 від 28.01.2020 року, за результатами профілактичних медичних оглядів 2017-2019 років встановлено попередній діагноз: виразкова хвороба шлунку в стадії стійкої ремісії. За час перебування в установі на стаціонарному лікуванні в медичній частині не перебував, в лікувальних закладах ДКВС не лікувався. На даний час стан здоров`я задовільний. Групи інвалідності немає. З працевлаштуванням.

З довідок головного бухгалтера ПВК № 64, які містяться в особовій справі засудженого та в матеріалах судової справи, вбачається, що заробітна плата на засудженого ОСОБА_7 нараховувалась з липня 2019 року по серпень 2019 року, нараховано кошти в загальному розмірі 102 грн. 49 коп.

Відтак, за період відбування покарання в установі виконання покарань більше 3 років засуджений був працевлаштований лише протягом кількох місяців.

При цьому, з характеристик засудженого в особовій справі, виготовлених станом на 16.11.2017 року, на 16.08.2018 року (арк. 96, 108 частини ІІ особової справи), вбачається, що на виробництві установи він не був працевлаштований з власних міркувань, у характеристиці від 16.05.2019 року визначено, що до праці він ставиться неоднозначно, перекладає їх виконання робіт на інших засуджених, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься задовільно.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 , за час відбування покарання з листопада 2016 року, тобто за період більше трьох років, він має 5 стягнень, які застосовано до нього 13.09.2017 року, 15.09.2017 року, 20.09.2017 року, 31.10.2018 року та 13.03.2019 року, та на час розгляду справи судом погашено, має лише 2 заохочення, які застосовувались до нього 16.09.2019 року та 16.12.2019 року.

З характеристики засудженого, затвердженої начальником установи виконання покарань 16.05.2019 року, яка наявна у матеріалах особової справи (арк. 142 частини ІІ особової справи), вбачається, що ОСОБА_8 характеризувався негативно, станом на 16.05.2019 року оцінка ступеню його виправлення: "Не довів своє виправлення".

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 вирішувалось на засіданні комісії ДУ "ПВК № 64" 16.05.2019 року, рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 81 КВК України як особі, яка не довела своє виправлення.

Після цього засуджений ОСОБА_8 змінив свою поведінку, у період з липня 2019 року по серпень 2019 року працював, в подальшому у зв`язку з відсутністю робочих місць добровільно за власною ініціативою залучався до додаткових неоплачуваних робіт з благоустрою установи, до виконання яких ставиться з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк, порушень техніки безпеки не допускає, за що отримав два заохочення 16.09.2019 року та 16.12.2019 року.

Внаслідок таких змін у поведінці засудженого у характеристиці від 25.01.2020 року зроблено висновок про те, що станом на 25.01.2020 року оцінка ступеню його виправлення: "Стає на шлях виправлення".

Аналіз наявних у справі доказів та встановлені обставини, на переконання суду, свідчить, що останній рік засуджений активно та послідовно демонструє позитивні зміни у поведінці, ставленні до праці й режиму відбування покарання. Відповідно, суд визнає обґрунтованою зміну ступеню його виправлення, визначену представниками установи виконання покарань з "Не довів своє виправлення" та "Стає на шлях виправлення".

Згідно положень ст. 81 КК України безперечно свідчить про те, що основною умовою застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого є встановлення обставин, які доводять, що він "довів своє виправлення" При цьому, на переконання суду, під час судового розгляду справи не встановлено достатніх даних, які переконливо свідчать, що засуджений ОСОБА_8 станом на час розгляду даної справи довів своє виправлення.

Наявність заохочень за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, встановлених КВК України, та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці суд розцінює як те, що засуджений дотримується вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, стає на шлях виправлення, а не довів своє виправлення.

А тому суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте відсутність в повному обсязі фактичних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передчасним, а клопотання захисника таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1