Провадження № 1-кп/521/698/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
особа стосовно якої передбачається
застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 70000883 від 02.07.2019 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вбачається, що 02.07.2019, приблизно о 08 годин 35 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в приміщені квартири АДРЕСА_1 , де в нього на грунті особистих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, обрав знаряддям вчинення злочину ніж, який знаходився за його місцем мешкання та, озброївшись вказаним ножем, ОСОБА_5 , з метою спричинення смерті своїй дружини ОСОБА_6 , наніс останній чотири удари ножем, чим спричинив наступні тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням по ходу ранового каналу м`яких тканин 5-го лівого межребер`я, перикарда, висхідного відділу аорти, проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженням по ходу ранового каналу м`яких тканин 8-го лівого межребер`я, лівого купола діафрагми, селезінки, лівої нирки, проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням по ходу ранового каналу лівої легені, проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням по ходу ранового каналу шлунково-ободової зв`язки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, згідно з пунктом 2.1.1 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Смерть ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з множинними проникаючими колото-різаними пораненнями грудної клітки та живота з ушкодженням лівої легені, висхідного відділу аорти, лівого купола діафрагми, шлунково-ободової зв`язки, селезінки, лівої нирки та настала у результаті гіповолемічного шоку.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке кваліфікується за ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, 02.07.2019 приблизно о 08 годин 35 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в приміщені квартири АДРЕСА_1 , де в нього на грунті особистих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на нанесення умисного тілесного ушкодження, своєму сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне тілесне ушкодження, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, обрав знаряддям вчинення злочину ніж, який знаходився за його місцем проживання та, озброївшись вказаним ножем, ОСОБА_5 з метою настання тілесних ушкоджень своєму сину ОСОБА_7 , наніс останньому удар ножем, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівого стегна з ушкодженням чотирьохглавого м`язу стегна та широкої фасції стегна, що згідно з п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від і 7.01.1995 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке кваліфікується за ч. 2 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Прокурору у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.
Захисник у судовому засіданні просив задовольнити клопотання, проте наполягав на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів № 416 від 20.11.2019 року встановлено, що за результатами проведеного судово- психіатричної експертизи комісія експертів-психіатрів дійшла висновків: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до скоєння кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, перебував у тимчасовому розладі психічної діяльності у вигляді " Делірію в зв`язку з судинним захворюванням головного мозку (гіпертензивна енпефалопатія, гостре порушення мозкового кровообігу 2012-2018 р.р.)" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики "F05.81" за "Міжнародною класифікацією хвороб" 10-го перегляду), в наслідок чого був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В даний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє клінічні ознаки «Органічного емоційно лабільного (астенічного) розладу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики "F06.6" за "Міжнародною класифікацією хвороб" 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності не позбавляють його здатності повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечних діянь.
Необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру підтверджується висновком судово-психіатричних експертів № 416 від 20.11.2019 року, дослідженого судом.
Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.
Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (п.4 ч.1 ст. 94 КК України).
При цьому, застосовуючи до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом суд враховує положення ч.5 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає необхідним застосувати у відношенні ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, відносно ОСОБА_5 суд не вбачає.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 508 КПК України, змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 115 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з моменту доставки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до медичного закладу.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.07.2019 року на речові докази грошові кошти номіналом по 100 доларів США у кількості 15 штук; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1