Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/192/18
Провадження № 1-кп/644/441/20
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів : головуючого - судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004696 від 26.07.2016 року відносно обвинувачених : ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом поставлено питання щодо доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.

Прокурором заявлено про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 .

Доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою прокурором обґрунтована з посиланням на ті обставини, що ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, обвинувачується в ряді тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі понад 10 років, може впливати на свідків та потерпілих, крім того обвинувачується у вчиненні цих злочинів у період іспитового строку за іншим вироком.

Прокурором вказано, що ризики, що враховані при обрані такого заходу не зменшилися на цей час.

В межах обговорення поставленого судом питання, сторона захисту зазначила, що прокурором необґрунтовано доцільність тримання обвинуваченого під вартою, фактичних даних, що існує загроза переховування обвинуваченого від суду не зазначено.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого чи свідка; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України, що єтяжкими та особливо тяжкими злочинами.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2017 року ОСОБА_9 обрано мірою запобіжного заходу тримання під вартою.

Ухвалами колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова продовжено строк тримання під вартою.

Судом встановлено, що на момент затримання ОСОБА_9 не працював і постійного джерела до існування не мав, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, обвинувачується у вчиненні злочинів під час відбування покарання з випробуванням, що у свою чергу дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі має можливість переховуватись від суду, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_9 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про його особу, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України.

Таким чином, дослідивши наведені аргументи та представлені матеріали, суд приходить до висновку про те, що побоюючись відповідальності за скоєне, обвинувачений може спробувати ухилитися від слідства та суду, вплинути на його хід чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, що виключає можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, за якою, розумність строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Перевірка обґрунтованості вказаного обвинувачення потребує на строк, потрібний для її належного проведення, забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 саме таким процесуальним заходом.

Судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з підстав викладених вище, суд продовжує для ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним, з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, застосований 09.02.2017 року у кримінальному провадженні № 0004696 продовжити до 16.03.2020 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвала може бути оскаржена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: