Справа №487/6392/19
Провадження №1-кс/487/30/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат",

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ :
23.08.2019 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, наявні ризики, передбачені п.п.1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про задоволення клопотання.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором відсутні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
03.08.2015 солдат ОСОБА_4 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу та у цей же день наказом №157 командира вищезазначеної військової частини останнього зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду електрозварника інженерно-ремонтної майстерні.

Надалі, військовослужбовець служби за контрактом ОСОБА_4 25.05.2016 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.11.2016 солдата ОСОБА_4 засуджено, визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у вигляді арешту на 3 місяці, яке ОСОБА_4 відбув у ДУ «Казанківська ВК (№93)» Миколаївської області, тобто з 13.03.2017 по 13.06.2017.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 12РС від 03.07.2017, солдата ОСОБА_4 встановлено вважати таким, що повернувся до військової частини після відбування покарання у Казанківській ВК та призначено на посаду такелажника аеродромно-будівельної роти.

В подальшому, 25.07.2017 солдат ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 149 був відряджений з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Після фахової підготовки з військової частини НОМЕР_2 був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 , та наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 92 від 30.08.2017 військовослужбовця за контрактом ОСОБА_4 допущено до тимчасового виконання обов`язків за посадою оператора розвідувального взводу 1 десантно-штурмового батальйону.

З 03.08.2015, тобто з моменту підписання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був зобов`язаний дотримуватися загальних обов`язків військовослужбовців, своїх службових обов`язків, а також порядку звільнення з розташування військової частини.

Про порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проте, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, 05.09.2017 солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за контрактом, діючи умисно, з метою ухилення від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_3 , куди був направлений у відрядження з військової частини НОМЕР_1 , та продовжує перебувати поза межами військової частини проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу до військової частини.

20.08.2019 р. в порядку передбаченому КПК України про вручення повідомлень, ОСОБА_4 направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 04.09.2019 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України підтверджують зібрані матеріали службового розслідування, протоколи допиту свідків.

В обґрунтування того, що підозрюваний переховується від досудового слідства та може покинути територію України прокурор посилається на перебування останнього у розшуку.

Однак, зважаючи на пояснення, надані підозрюваним, який повідомив, що весь час з моменту скоєння злочину перебував за кордоном, маючи на меті не переховування від органів досудового розслідування, а з метою відвідування родичів, наявність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного, суд приходить до переконання про відсутність наміру ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового слідства.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Так, слідчий суддя вважає, що запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання в с.Прибузьке Вітовського району Миколаївської області, не одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України..
Керуючись ст.ст. 177- 179, 183, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, запобіжний захід особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_9 строком на 2 місяці, а саме до 29.03.2020 року наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_9 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 діє до 29.03.2020 року включно.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_9 покласти на працівників Вітовського ВП ГУН в Миколаївській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1