Справа № 439/259/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/376/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року і призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк чотири роки сім місяців позбавлення волі.
Строк відбуття визначеного покарання ухвалено рахувати з 13.02.2018 року.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Згідно з вироком, 13 жовтня 2017 року у вечірній час ОСОБА_7 , знаходячись в житловій квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з житлової кімнати, таємно викрав кутошліфувальну машинку марки «Макita», серійний номер РА6-GR30, вартістю 1240 гривень; електропроводку марки «ВВГ», січенням 3x2,5 мм, довжиною 100 метрів, вартістю 3000 гривень, звиту пару мідного кабелю 6x0,075 мм - довжиною 50 метрів, вартістю 400 гривень; кабель відеонагляду, довжиною 50 метрів, вартістю 400 гривень, мідний кабель 3x1,5 мм, довжиною 100 метрів, вартістю 1600 гривень; антеннй кабель марки «РК» 7,5, довжиною 50 метрів, вартістю 1500 гривень; кабель марки «ПВС» 3x1,5 мм, довжиною 100 метрів, вартістю 1700 гривень; двоє плоскогубці, вартістю по 40 гривень; кусачки, вартістю 20 гривень; велику хрестоподібну викрутку, вартістю 15 гривень; малу хрестоподібну викрутку, вартістю 10 гривень; чотири плоскі викрутки вартістю по 15 гривень; зачистку, вартістю 100 гривень; набір свердл, зовнішнім діаметром від 1мм до 10 мм, вартістю 100 гривень; оправку, вартістю 75 гривень; свердлильний патрон, вартістю 45 гривень; два малярні ножі, вартістю по 4 гривні; два ріжкові ключі внутрішнім діаметром 22x24 мм, вартістю по 30 гривень; два ріжкові ключі внутрішні діаметром 13 мм вартістю по 11 гривень; ріжковий ключ внутрішнім діаметром 10x8 мм, вартістю 10 гривень; два ріжкові ключі внутрішнім діаметром 11 м, вартістю по 9 гривень; два трубних ключ № 2, вартістю по 70 гривень; 200 грам паклі, вартістю 12 гривень; тюбик уніпаку, вартістю 80 гривень, чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 10 695 гривень.
Не погоджуючись із зазначеним вироком, перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просить вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року, у виді позбавлення волі строком 5 років, зарахувавши покарання частково відбуте за вироком від 17 жовтня 2017 року. У решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог перший заступник прокурора покликається на те, що, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, суд першої інстанції фактично визначив таке за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком від 17 жовтня 2017 року та не зарахував покарання, відбуте за вказаним попереднім вироком, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій останнього є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, що ніким не оспорюється.
Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальністьза вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиноюдругою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як встановлено судом, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 13 жовтня 2017 року до постановлення вироку Бродівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року. Таким чином, при визначенні обвинуваченому остаточного покарання підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, пославшись у ньому на ч. 4 ст. 70 КК України, суд першої інстанції помилково замість застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим або принципу повного чи часткового складання призначених покарань, визначив ОСОБА_7 остаточне покарання із застосуванням способу складання покарання, передбаченого ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року.
Хоч суд першої інстанції невірно вказав на спосіб визначення остаточного покарання ОСОБА_7 ,однак правильно послався на норму ч.4 ст.70 КК України, колегія суддів апеляційного суду не вбачає таку помилковість підставою для скасування вироку в частині призначення покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, на переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та обґрунтовано призначив останньому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Водночас, ураховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки та дані про особу винного, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України із застосуванням принципу визначення покарання шляхом часткового складання, як про це просить прокурор у своїй апеляційній скарзі без обґрунтування в цій частині апеляційних вимог, натомість вважає за необхідне визначити останньому остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за оскаржуваним вироком більш суворим покаранням за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року, у виді чотирьох років шість місяців позбавлення волі.
Саме таке покарання, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає до змін в частині призначення покарання, а апеляційна скарга прокурора до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного остаточного покарання змінити.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року остаточно визначити ОСОБА_7 покарання чотири роки шість місяців позбавлення волі.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4