Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4359/19
Провадження №: 1-кп/332/106/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки даний строк спливає 08.02.2020, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувались під час обрання запобіжного заходу не зникли.
Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника.
Обвинувачений та його захисник знайшли клопотання прокурора належним чином не обґрунтованим, заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили обрати менш суворий запобіжний захід.
Строк тримання під вартою ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя відносно обвинуваченого обирався 17.10.2019 року (слідча суддя ОСОБА_7 ), продовжувався 11.12.2019. Строк застосування запобіжного заходу визначений до 08.02.2020 року.
Обрання, продовження дії такого запобіжного заходу як тримання під вартою під час судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.
При вирішенні даного питання судом враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року у справі «Смирнов проти Росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Вирішуючи питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, який по ступені тяжкості відноситься до категорії тяжкого злочину, за який при доведеності обвинувачення загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Разом з тим, суд враховує наявність на даний час ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є раніше судимим за вчинення умисних злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, його вік, тяжкість інкримінованого злочину та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини, відсутність сім`ї, тобто стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків переховування від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», суд вважає, що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 178, 183, 199 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком до 22 березня 2020 року включно, та з визначенням застави у розмірі 40140 гривень
Ухвала діє з дня її постановлення та в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , датою закінчення дії ухвали є 22 березня 2020 року включно.
ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у розмірі 40140 грн. (сорок тисяч сто сорок) гривень у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Заводського районного суду м.Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися із свого фактичного місця проживання або перебування без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи перебування; 3) здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати її копію Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1