Справа № 577/977/19
Провадження № 1-кп/577/62/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В`язове Конотопського району мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,
в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що його знайомий ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_12 придбати автомобіль Нива. Він приїхав з ОСОБА_12 в м. Ніжин оглянути транспортний засіб, його не влаштувала ціна і вони повернулися. Згодом він дізнався, що ОСОБА_12 все ж таки придбав цей автомобіль. Більше йому з приводу цієї машини нічого не відомо. Як його підпис опинився на документах не знає. Яким чином ОСОБА_12 потім продавав цей автомобіль йому також не відомо. З ОСОБА_12 вони були компаньонами щодо купівлі-продажу автомобілів, підтримують дружні стосунки. Цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнає.
Потерпілий ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що в 1997 році приїхав проживати в м. Алчевськ, де познайомився з ОСОБА_13 . В 2008 році похрестив його доньку і забрав з собою в м. Ніжин. Довірив йому ведення свого бізнесу. Купив в 2010 році автомобіль Нива і надав йому право на керування. В 2014 році із ОСОБА_13 почалися проблеми, оскільки йому повідомили, що він краде вугілля. Восени 2015 року йому стало відомо, що ОСОБА_13 продав Ниву. Він написав заяву до поліції. Довіреність на ім`я ОСОБА_13 на керування автомобілем не давав. Останній раз бачив автомобіль взимку 2014 року. Генеральну довіреність також ОСОБА_13 не давав, в м. Конотоп до вказаної події не приїздив.
Не зважаючи на невизнання своєї вини в скоєнні кримінальних правопорушень, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в судовому засіданні поясненнями свідків.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_14 і повідомив, що продається автомобіль Нива, зеленого кольору. Він зателефонував знайомому ОСОБА_15 з м. Конотоп. Автомобіль знаходився в м. Ніжин. Продавав чоловік на ім`я ОСОБА_16 , казав, що це його автомобіль. Славік автомобіль пригнав до нього додому і залишив, документи на нього показав і забрав. Згодом приїхав ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , вони приїхали подивитися автомобіль, згодом вирішили купити його. Він зателефонував ОСОБА_16 , повідомив, що мається покупець, дав номер телефону. Через годину приїхав ОСОБА_16 забрав автомобіль. Про подальший правочин, чи купили автомобіль чи ні, йому не відомо. Сприймав ОСОБА_16 як власника автомобіля.
Свідок ОСОБА_14 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що працює в МЧС, знає ОСОБА_19 , який звернувся до нього з продажу автомобіля Нива, він порекомендував ОСОБА_6 , як перекупника автомобілей. Більше йому нічого не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , пояснив, що ОСОБА_6 знає тривалий час. В 2015 році йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що є на продаж автомобіль Нива. В м. Ніжин поїхали з ОСОБА_20 подивитися на автомобіль, але не зійшлися в ціні. Згодом через декілька днів зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що власник може уступити в ціні. Погодився, приїхав в м. Ніжин, зустрівся з власником, ім`я не пам`ятає, навіть на даний час не пам`ятає його зовнішність, оскільки бачив лише один раз. Він передав йому доручення і свідоцтво на транспортний засіб, він відав йому гроші, забрав машину. Через декілька місяців вирішив продати цей автомобіль, зателефонував продавцю ОСОБА_16 , зустрітися. Він приїхав, щоб зняти автомобіль з реєстрації. Приїхали в МРЕВ оформили документи, зняв з реєстрації. На даний час не пам`ятає, чи був при цьому ОСОБА_18 , можливо і був, але в знятті з реєстрації автомобіля ОСОБА_18 участі не приймав. Зняв автомобіль з реєстрації, через деякий час приїхав з автомобілем в м. Ромни на ринок, знайшовся покупець. Знову зателефонував власнику автомобіля у м. Ніжин. Довідку рахунок оформляв у ОСОБА_21 , приїхали покупці забрали машину.
Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні пояснила, що в 2015 році працювала оператором комп`ютерного набору Конотопського МРЕВ, оформляла заяви. Коли приходить продавець та покупець автомобіля вони надають паспорти, звіряються особи, вона оформляла заявку на зняття ТЗ з реєстрації, про постановку на облік та інше. На даний час не пам`ятає обставин оформлення заяви від 27.08.2015 року ОСОБА_7 . Невідповідність підпису не можлива, завжди звіряються паспорти з особами, які звертаються за послугами. Можливо використання її комп`ютера іншими працівниками МРЕВ.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що працює експертом Сумського НДЕКЦ. До його функцій входить огляд автомобіля. В 2015 році при знятті з реєстрації транспортного засобу огляд автомобіля був не обов`язковий. При огляді транспортного засобу документи на нього були також не обов`язкові. Бандуру ОСОБА_23 знає тривалий час, оскільки останній займається перепродажем автомобілів. Щодо переоформлення автомобіля Нива, номерний знак НОМЕР_1 , подробець не пам`ятає. При перегляді фото з огляду автомобіля, при огляді були присутні ОСОБА_4 та ОСОБА_12 .
Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні:
заявою про вчинення кримінального правопорушення від 08.12.2015 року (т. 1 а. 242 наданих матеріалів);
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2015 року (т. 1 а. 241 наданих матеріалів);
витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2015 року з відповідною правовою кваліфікацією (т. 1 а. 243-244 наданих матеріалів);
протоколом огляду місця події від 24.03.2017 року та фототаблицею до нього (т. 1 а. 90-94 наданих матеріалів);
постановою про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання (т. 1 а. 95 наданих матеріалів);
ухвалою колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 06.04.2017 року про накладення арешту на автомобіль (т. 1 а. 96-98 наданих матеріалів);
витягами з Єдиного реєстру довіреностей (на запит органу державної влади) від 14.06.2016 року (т. 1 а. 99-116 наданих матеріалів);
листом начальника територіального сервісного центру № 5345 РСЦ МВС в Полтавській області від 19.04.2019 року про підтвердження реєстрації автомобіля з додатками (т. 1 а. 117 наданих матеріалів);
копією облікової карти № 71085439 від 28.08.2015 року (т. 1 а. 119 наданих матеріалів);
довідкою-рахунком серії ААЕ № 303459 від 14.10.2015 року (т. 1 а. 120 наданих матеріалів);
листом начальника територіального сервісного центру № 5942 РСЦ МВС в Сумській області від 29.03.2019 року про підстави для зняття з обліку автомобіля з додатками (т. а. 122-124 наданих матеріалів);
висновком експерта № 19/119/6-6/92е від 28.09.2018 року за результатами судової почеркознавчої експертизи (т. 1а. 127-140 наданих матеріалів);
висновками експерта № 64-70 від 31.01.2019 року за результатами судової почеркознавчої експертизи (т. а. 142-240 наданих матеріалів);
висновком судової авто-товарознавчої експертизи № 19/119/9-4-138е від 23.03.2018 року (т. 2 а. 5-9 наданих матеріалів).
Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що зібраними по справі доказами не доводиться його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд оцінює критично, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності, оскільки аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо вказують на вчинення саме ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який посвідчується установою, надає права, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винноого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховної заходів спрямованих на мінімізацію ризику та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, що необхідні для виправлення особи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 27.08.2015 року та 28.08.2015 року вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, ч. 4 ст. 358 КК України, які є злочинами невеликої тяжкості, тобто на даний час минуло більше чотирьох років, у зв`язку з чим він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до вимог ст. 49 КК України, а також згідно ч. 5 ст.74 КК України він може бути звільнений від покарання.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 114868,49 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.
Суд дійшов висновку про задоволення вимог та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 114868,49 грн. матеріальної шкоди, оскільки того вина обвинуваченого в завданні шкоди на вказану суму повністю доведена.
Суд також вважає ґрунтовними доводи потерпілого - цивільного позивача про те, що злочинними діями обвинуваченого йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, спричинених протиправними діями обвинуваченого, пережитим емоційним стресом, внаслідок чого було порушено звичайний спосіб його життя. Враховуючи вищевикладене, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 371, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
У відповідності зі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) 114 868 (сто чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 49 коп. матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1