справа № 274/1756/20
провадження № 1-кс/0274/439/20

У Х В А Л А
24.03.2020 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого не офіційно, з повною середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

В с т а н о в и в:
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, з проникненням в гаражне приміщення, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1790 грн.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відносяться до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, підозрюваний має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності та обігу наркотичних засобів, на даний час являється особою, звільненою від кримінальної відповідальності з випробуванням, також на даний час на розгляді в Бердичівському міськрайонному судді перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, однак, не зважаючи на це, останній вчинив новий умисний тяжкий злочин, тому викладене вище свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також ОСОБА_5 підозрюється у крадіжці з гаражу, що розташований на території будинку, розташування якого йому відоме, а тому перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу з метою зміни наданих раніше нею показань та уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на потерпілого.
Крім того, на даний час у суді перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , проте він в судові засідання не прибуває, у зв`язку з чим до останнього застосовано привід. ОСОБА_5 не працює, постійного джерела доходів не має, не одружений, що свідчить про те, що його соціальні зав`язки є нестійкими та несформованими. Враховуючи викладене, є достатньо підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
19.03.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово судимий, на даний час на розгляді в Бердичівському міськрайонному судді перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України. Також може незаконно впливати на потерпілу, може переховуватися від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі та маючи нестійкі та несформовані соціальні зав`язки, перешкоджати провадженню іншим чином з метою уникнення покарання.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі просив застосувати інший більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, оскільки він має постійне місце проживання, має сім"ю, вагітну дружину, яка невдовзі має народжувати (06.04.2020 р.), малолітнього сина, має на утриманні матір ОСОБА_8 , 1959 р.н., яка є інвалідом 2-ї групи, проживає окремо від нього та потребує його допомоги, вину у вчиненому визнає. Також зазначив, що він працює неофіційно з 8 год до 17 год, однак ФОП ОСОБА_9 гарантує його працевлаштування на посаді різноробочого згідно штатного розкладу, про що надав суду гарантійний лист №3 від 23.03.2020 р.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні в своєму виступі просила застосувати інший більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, такий як домашній арешт у нічний час доби з 20 год до 07 год наступної доби. Додатково пояснила, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має сім"ю, вагітну дружину, яка невдовзі має народжувати, малолітнього сина, має на утриманні матір ОСОБА_8 , 1959 р.н., яка є інвалідом 2-ї групи та потребує його допомоги, вину у вчиненому визнає. Також зазначила, що ОСОБА_5 працює неофіційно, однак ФОП ОСОБА_9 гарантує його працевлаштування на посаді різноробочого згідно штатного розкладу.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
19.03.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 08.03.2020 р. у нічний час ОСОБА_5 , проходячи біля приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. М. Грушевського, 14, в м. Бердичеві, помітив гаражне приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В цей самий час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до вхідних дверей гаражного приміщення, за допомогою невстановленого слідством предмета зірвав навісний замок та проник в середину. Перебуваючи у гаражному приміщенні, ОСОБА_5 таємно, повторно викрав наступне майно: дві банки фарби «Зебра» вагою 2,8 кг кожна, вартістю 230 грн за банку на загальну суму 460 грн, банку лаку «Байріс» вагою 2,5 кг, вартістю 490 грн та автомобільний пилосос марки «Black Decker» вартістю 840 грн, а також інші речі, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, а саме: каністру пластикову з написом «омивач скла» ємністю 4 літри, пластикову пляшку з написом «уайтспіріт», кабель для інтернету в білій ізоляційній стрічці, кафельну плитку 10 штук, пластикове відро, 3 пакети з кріпленнями для монтажу панелей, щіточку для фарбування шириною 80 мм, кросівки білого кольору з написом «adidas», кросівки чорного кольору з написом «new balance», поліпропіленову плівку темнозеленого кольору, деформовану металеву трубу вагою близько семи кілограмів.
Зазначене майно склав у зелену сумку без маркування та поклав на металевий возик, який взяв із собою.
Після чого з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми злочинними діями заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1790 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме:
- рапортом оперативного чергового;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;
- протоколом допиту потерпілої, під час якого остання розповіла про обставини вчинення вказаного злочину;
- протоколом огляду місця події від 08.03.2020 р., під час якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, де виявлено та зафіксовано слід взуття та сліди пальців рук;
- протоколом допиту свідків;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Також слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 має непогашену судимість за вчинення умисного злочину проти власності та обігу наркотичних засобів, на даний час являється особою, звільненою від кримінальної відповідальності з випробуванням, також на даний час на розгляді в Бердичівському міськрайонному судді перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, однак, не зважаючи на це, останній вчинив новий умисний тяжкий злочин, тому викладене вище свідчить про схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявності інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, доводи слідчого про те, що під тяжкістю покарання, з метою його уникнення, маючи нестійкі та несформовані соціальні зв"язки, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати провадженню іншим чином, спростовуються матеріалами справи.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має сім"ю, вагітну дружину, яка невдовзі має народжувати (06.04.2020 р.), малолітнього сина ОСОБА_10 , 2011 р.н., має на утриманні матір ОСОБА_8 , 1959 р.н., яка є інвалідом 2-ї групи, проживає окремо від нього та потребує його допомоги, який хоч працює неофіційно, однак ФОП ОСОБА_9 гарантує його працевлаштування на посаді різноробочого згідно штатного розкладу.
Також встановлено, що станом на 24.03.2020 р. підозрюваний ОСОБА_5 має реєстрацію та постійне місце проживання в м. Бердичеві Житомирської області та проживає за зазначеною адресою разом з сім"єю, має належну поведінку, за час проживання письмових скарг та заяв зі сторони сусідів на поведінку не находило.
Таким чином, слідчим суддею встановлено міцність соціальних зв"язків підозрюваного за місцем його проживання. Також підозрюваний ОСОБА_5 вину у скоєному визнає.
Окрім того, до матеріалів справи додано протокол допиту потерпілої, свідків, протоколи огляду місця події, інших свідків даного кримінального правопорушення не встановлено, отже ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні відпав, а також прокурор в судовому засіданні не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування даного ризику.
Інші ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором під час розгляду клопотання також не доведені і в клопотанні слідчим належним чином не обґрунтовані.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, але не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя застосовує положення ч. 3 ст. 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 3 ст. 194 КПК України.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, малолітньої дитини, вагітної дружини, матері пенсіонерки, яка є інвалідом 2-ї групи, його вік, позитивну характеристику, відношення до скоєного, оскільки підозрюваний вину у скоєному злочині визнає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 179, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого не офіційно, з повною середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (м. Бердичів, Житомирська область);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- докласти зусиль до офіційного працевлаштування.
Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 194 ч. 6 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 24 травня 2020 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Бердичівського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1