КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1439/2020 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2020 року щодо ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2020 обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 21 березня 2020 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що в ході розгляду клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може незаконно вплинути на потерпілого, свідків, які на теперішній час в суді ще не допитані, обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, має високий ступінь суспільної небезпеки, за який він може бути засуджений від 8 до 15 років позбавлення волі; ОСОБА_7 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, з метою уникнути покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вважає, що більш м`які запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою, зокрема домашній арешт, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та обрати відносно ОСОБА_7 інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, - домашній арешт, мотивуючи тим, що при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, судом першої інстанції не було взято до уваги доводи сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Ухвала суду не містить обґрунтування наявності ризиків наведених прокурором в клопотанні. Також захисник зазначає, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою було вручено в день розгляду, а не за п`ять днів, відповідно до ст. 199 КПК України, чим було порушено його право та право підозрюваного передбачене кримінальним процесуальним законом.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити її без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000315 від 13.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2020 обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 21 березня 2020 року включно.

З оскаржуваної ухвали убачається, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України.
Так, суд першої інстанції при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе незаконно вплинути на потерпілого, свідків, які на теперішній час в суді ще не допитані, останній в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, з метою уникнути покарання за вчинений злочин може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, в якому він обґрунтовано підозрюються, і, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який він може бути засуджений від 8 до 15 років позбавлення волі та дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Отже, враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування у обвинуваченого ОСОБА_7 -ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції не враховано доводів сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також відсутністю в оскаржуваній ухвалі обґрунтування наявності ризиків, - не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції належним чином обґрунтував в оскаржуваній ухвалі доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , зокрема у зв`язку з необхідністю уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, і наявністю в матеріалах кримінального провадження обставин, які виправдовують подальше його тримання в умовах ізоляції від суспільства, та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши належним чином матеріали провадження та навівши в ухвалі мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не інший - більш м`який запобіжний захід, як про це просить апелянт в апеляційній скарзі, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,- без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4