Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1252/14-к
Провадження № 1-кп/935/156/20
У Х В А Л А
21 січня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000442 від 04.06.2013, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

встановив:

До суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 04.06.2013.

Захисником у судовому засіданні подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що прокурором фактично залишивши обвинуваченням, яке було пред`явлено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України, не надано кваліфікації саме вказаним неправомірним, на його погляд, діям обвинуваченого. Натомість, формулювання обвинувачення має бути викладене так, щоб чітко були зазначені основні обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України, зокрема, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, при цьому в обвинувальному акті мотиви і мета інкримінованого кримінального правопорушення не зазначена.

Обвинувачений у судовому засіданні подане захисником клопотання підтримав, просив повернути обвинувальний акт, йому не зрозуміло у чому його обвинувачують та за якими статтями, а тому обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акта, пояснив, що вказане можливо виправити у судовому розгляді шляхом зміни обвинувачення на підставі ст. 338 КПК України, некоректне обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування в додаток до нього, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, у наведеній статті, окрім викладення в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, прямо вказується на необхідність викладення також формулювання обвинувачення, оскільки формулювання обвинувачення це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки злочину, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми КК, тому що саме формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість обвинуваченому у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного кримінального провадження.

Доктриною кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст. 6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Практика Європейського Суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Суд приходить до висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Положеннями ч. 4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів, не передбачених цією статтею, до початку судового розгляду забороняється.

Обґрунтування викладені стороною захисту, як підстава повернення обвинувального акту, виходять за межі вимог ст. 314 КПК України, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, які суд має право вирішити, доводи захисту стосуються оцінки доказів, які суд має право досліджувати лише в ході судового розгляду. Крім того, відповідно до вимог ст. 338 КПК України в ході судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення в суді.

Тому, у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

Підстав для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не надходило.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, підстав для відмови у прийнятті цивільного позову суд не вбачає.

У відповідності до вимог ст.ст. 314-316 КПК України наявні підстави для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 -316, 372 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000442 від 04.06.2013, за обвинувальним актом, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, на 30 січня 2020 року о 15:00 годині у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області, за адресою: Житомирська область, місто Коростишів, вулиця Героїв Небесної Сотні, 52.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 367 КК України проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Прийняти до спільного розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , якого відповідно до вимог ст. 61 КПК України визнати цивільним позивачем, обвинуваченого ОСОБА_4 визнати цивільним відповідачем.

Запропонувати цивільному відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії позовної заяви подати відзив на позовну заяву. Роз`яснити, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) його до суду.

Надати цивільному позивачу строк протягом п`яти днів із дня вручення копії відзиву на цивільний позов для подання відповіді на відзив. Роз`яснити, що копія відповіді та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) її до суду.

Роз`яснити цивільному позивачу, що згідно з ч. 3 ст. 61 КПК України він має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Роз`яснити цивільному відповідачу, що згідно з ч. 3 ст. 62 КПК України він має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1