У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 липня 2020 року м.Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши спільну апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Також цим судовим рішенням ухвалено. скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань направлено до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області для вирішення в порядку ст.214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
В обгрунтування цьго рішення слідчий суддя вказав, що вимоги ст.214 КПК зобов?язують слідчого прокурора після подання заяви, повідолмлення про вчинене кримінальне правоопрушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості та розпочати розслідування заяви або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Разом з тим, у матеріалах скарги відсутні відомості про звернення до уповноваженого органу (слідчого, прокурора) з заявою в порядку ст.214 КПК за якою суб?єкти звернння вимагають внести відомості до ЄРДР.

Разом з цим, слідчий суддя з метою забезпечення судового захисту прав заявників визнав необхідним надіслати їх скаргу з додатками Рівненському ВП ГУНП в Рівненській області для вирішення питання в порядку ст.214 КПК.

Не погодившись з вказаним судом рішенням, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій зазначали про незаконність зазначеної ухвали.

Результати перевірки цієї апеляційної скарги дозволяють зробити висновок, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з огляду на таке.

Положеннями ч.1 ст.309 КПК визначений перелік ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку. Вказаний перелік є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, тож Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Зокрема, у постановах від 17 жовтня 2018 року (справа №646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа №161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

При цьому, в офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст.24 КПК, кожному громадянину гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Указана позиція узгоджується й з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними, зокрема, в рішенні від 28.03.2006 р. у справі «Мельник проти України», про те, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних і касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржують ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги про невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, згідно ст.309 КПК, ухвали слідчих суддів даної категорії апеляційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню, тому відсутні підстави для вирішення питання щодо поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.309, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернувши апеляційну скаргу особам, які її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1