Справа № 585/3157/14-к
Номер провадження 1-кп/585/2/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000884 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярошівка Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неофіційно працюючого охоронником, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
В невстановлений досудовим слідством час 13.07.2014 року ОСОБА_6 (кримінальне провадження в частині обвинувачення якого закрите у зв`язку із смертю без подальшої його реабілітації на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду від 21.03.2018) та ОСОБА_3 , знаходились у центрі м. Ромни, зайшли у двір загального користування по вулиці Соборній в м. Ромни поблизу будинку №2. У вказаному дворі ОСОБА_6 помітив автомобіль марки «АЗЛК-2140» червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний намір незаконно заволодіти даним автомобілем і він запропонував ОСОБА_3 скоїти незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілого та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу за допомогою викрутки відчинив передні водійські дверцята автомобіля. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_3 сіли до салону автомобіля, де ОСОБА_6 пошкодив замок запалення та за допомогою оголених проводів завів двигун автомобіля, після чого разом з ОСОБА_3 поїхали на ньому кататися по м. Ромни та Роменському району.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_3 використали автомобіль, належний ОСОБА_8 на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_3 спричинили потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 шкоду на загальну суму - 5680 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

02.03.2020 між підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , та прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 в письмовій заяві надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 289 КК України, із застросуванням ст. 69 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди про визнання винуватості.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи положення ст. 124 КПК України, на обвинуваченого суд покладає витрати за проведення експертиз: судово-товарознавчої від 14.07.2014 № 385 184,47 грн., судово-автотоварознавчої від 29.07.2014 № 23 245,70 грн. та судово-дактилоскопічної експертизи від 14.08.2014 № 169 614,90 грн., що в загальному розмірі становить 1045,07 грн. та які слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Враховуючи викладене та положення ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.03.2020, укладену між прокурором Роменської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2014 за № 0000884.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз: судово-товарознавчої від 14.07.2014 № 385 184,47 грн., судово-автотоварознавчої від 29.07.2014 № 23 245,70 грн. та судово-дактилоскопічної експертизи від 14.08.2014 № 169 614,90 грн., що в загальному розмірі становить 1045,07 грн.

Речові докази:

- автомобіль «АЗЛК-2140», державний номер НОМЕР_1 , який переданий власнику ОСОБА_8 під розписку залишити у власності останнього;

- мішок з речами, в якому знаходяться: портфель з інструментами,лосьйон після гоління, годинник «Rolех», зубна щітка,станки для гоління - 3 шт., устілки, латки для камер, навушники, проводи, футболка зеленого кольору, футболка сірого кольору, шорти джинсові та шорти звичайні, чоловіча білизна - 3 шт., кофта червона з чорними рукавами, сіра майка, які приєднані до матеріалів справи знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України або до суду, яким затверджена угода, з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1