Справа № 164/26/20
п/с 1-кп/164/42/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000415 від 20 листопада 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше судимого, востаннє 23 вересня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 30 жовтня 2013 року відповідно до ст. 82 КК України замінено позбавлення волі на обмеження волі на 2 роки 1 місяць 20 днів, звільнений умовно-достроково 6 червня 2014 року на 1 рік 5 місяців 1 день, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 29 жовтня 1996 року народним судом Любешівського району Волинської області за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі; 6 червня 1997 року Волинським обласним судом за ст. 93 п. «а», ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 81, ч. 1 ст. 42, ч. 3 ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; 23 вересня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 30 жовтня 2013 року відповідно до ст. 82 КК України замінено позбавлення волі на обмеження волі на 2 роки 1 місяць 20 днів, звільнений умовно-достроково 6 червня 2014 року на 1 рік 5 місяців 1 день, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, 20 листопада 2019 року о 12 годині 43 хвилини, проходячи по вул. Грушевського в смт. Колки Маневицького району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив залишений на зберіганні біля магазину «Сантехбуд», що по вул. Грушевського, 52, велосипед «Velo-Star» з низькою рамою, вартістю 1000 гривень, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Переконавшись, що за ним ніхто не стежить, а також те, що перехожі чи інші особи відсутні, дії його є непомітними, з метою повторного вчинення таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу зацікавленість, ОСОБА_4 підійшов до вказаного велосипеда та поїхав на ньому до місця свого проживання с. Копилля Маневицького району, чим вчинив крадіжку та заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив, що 20 листопада 2019 року викрав велосипед, що належить потерпілій ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Зазначила, що їй відшкодовані всі матеріальні збитки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідивши доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи та у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, однак збитки на даний час відшкодовано і потерпіла до ОСОБА_4 не має жодних претензій.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та особу винного, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами, можливе при призначенні покарання у виді обмеження волі зі встановленням іспитового строку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів та цивільний позов відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: велосипед марки «Velo-Star» повернути власнику ОСОБА_5 ; відеофайл «0-02-05-60-63098be98b44e39d0d80b0e79093777b7376bf8d83e6081d95b92ab6069e0_1d6d7f62/mp4», який скопійований на оптичний диск «Maximus CD-R 52х» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Витрати на залучення експертів та цивільний позов відсутні, запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1