ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6124/19 Номер провадження 11-кп/814/528/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000681 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 396 КК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.02.2020.

Цією ж ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.02.2020.

Відмовлено в задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 суд послався на те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які існували на момент обрання цього запобіжного заходу щодо обвинуваченого, продовжують мати місце і на даний час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, не міг відмінити або змінити їх настільки, що зникла суспільна небезпечність вчинених діянь і особи обвинуваченого або змінились обставини, які б виключали можливість повторення ним вчинення аналогічних дій. При цьому суд не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід з використанням електронного браслету.
Посилається на незадовільний стан здоров`я наявність хронічних захворювань ВІЛ, гепатит С, тромбофлебіт, панкреонекроз, у зв`язку з чим не отримує належного лікування в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».
Зауважує, що він не буде міняти місця проживання та ховатися від суду.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу і просили її задовольнити з підстав у ній наведених.

Прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим та просив залишити ухвалу суду в силі.

Мотиви суду.
Як вбачається з наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000681 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2019 року під час судового провадження обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.02.2020., з чим не погодився останній та звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Тому ухвалене судове рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартоюьобвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, судом враховано положення наведених вище норм процесуального закону та правильно встановлено, що обставини, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, не змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може продовжити злочинну діяльність, здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, - не зменшилися.

Рішення суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та неможливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів вважає правильним, оскільки він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, які йому інкримінуються, існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому інший більш м`який запобіжний захід не буде відповідати меті його застосування та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Судом першої інстанції перевірено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу та вірно встановлено відсутність об`єктивних даних щодо можливості їх застосування, а обвинуваченим ОСОБА_7 не спростовано існування ризиків, які унеможливлюють застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу та не наведено ґрунтовних доводів.

Наявність хронічних захворювань у ОСОБА_7 , на які він посилається як на підставу неможливості застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, об`єктивно матеріалами провадження не підтверджені та обвинувачений не надає жодних документальних підтверджень з цього приводу.
Крім того, відсутні також відомості про те, що вказані ОСОБА_7 захворювання унеможливлюють його перебування під вартою.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є правильним, а такий запобіжний захід може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відповідає суспільному інтересу, а тому апеляційні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4