Справа № 163/1460/19
Провадження № 1-кп/163/12/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000002 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він о 15:05 годині 23.01.2019 року, прямуючи з Республіки Польща в Україну пасажиром автомобіля "Мерседес", номерний знак НОМЕР_1 , смугою руху "червоний коридор" пункту пропуску "Ягодин" Волинської митниці ДФС України, що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в паперовому згортку, який помістив у нішу для інструментів під пасажирським сидінням автомобіля, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс масою 1,29 грама (в перерахунку на висушену речовину).
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.305 КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акта.

В підготовчому засіданні сторони подали угоду про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами.

Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, відсутність тяжких наслідків) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 30 005 гривень без конфіскації майна.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, фізичну кількість предмета контрабанди, а також на особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, через що на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Предмет злочину з його упакуванням як речові докази згідно зі ст.100 КПК України підлягають знищенню; документи щодо проходження митного контролю слід залишити в матеріалах справи.

Оскільки автомобіль "Мерседес-Бенц", який належить обвинуваченому на праві спільної сумісної власності з громадянином Республіки Польща, використовувався ОСОБА_4 не тільки як засіб перетину кордону, а і для приховування наркотичного засобу з огляду на місце розташування канабісу в транспортному засобі, відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України такий автомобіль як речовий доказ знаряддя вчинення злочину підлягає конфіскації в дохід держави.

Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Відповідно до ст.174 КПК України та з огляду на призначене покарання підлягає скасуванню арешт, накладений на транспортний засіб обвинуваченого як забезпечення можливої конфіскації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 23 січня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000002, укладену прокурором прокуратури Волинської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, і на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30 005 (тридцять тисяч п`ять) гривень.

Речові докази: 0,56 грама канабісу (в перерахунку на висушену речовину і з врахуванням використаної для проведення експертизи частини) та паперовий згорток, які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити, знявши з паперово згортка накладений 25.01.2019 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;

автомобіль "Мерседес", номерний знак НОМЕР_1 , два ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які передано на зберігання ОСОБА_4 , конфіскувати в дохід держави, знявши накладений 25.01.2019 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;

акт про проведення митного огляду № 205010/2019/211648, контрольний талон для проходження митного контролю по "червоному коридору" серії АСС № 881703, митні декларації ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривень судових витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1