ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 662/564/19
Номер провадження : 11-кп/819/455/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року 21 дня квітня місяця колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі: головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового засідання: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференція матеріали кримінального провадження №0000021 від 09.01.2019 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03 лютого 2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, відомостей про неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: 13.03.2014 року Новотроїцьким р/с за ст. 185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, 29.09.2014 звільнення скасовано і направлено для відбування покарання призначеного за вироком 5 років позбавлення волі;10.10.2014 року Новотроїцьким р/с за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі вимог ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Новотроїцького р/с від 13.03.2014 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.01.2018 poкy умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 9 місяців 13 днів;13.02.2015 року Новотроїцьким р/с за ст. 185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців, 18.01.2018 року звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 9 місяців 13 днів, визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за попереднім вироком та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався.
За вироком суду, ОСОБА_8 , 08.01.2019 року близько 15 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку: велосипеда «Аист», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №121-МТ від 17.01.2019 року становить 1133 гривень 33 копійки; швейної машинки ПМЗ ім. Калініна, вартість якої згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №121-МТ від 17.01.2019 становить 199 гривень 66 копійок, які зберігалися на території домоволодіння ОСОБА_9 та належить ОСОБА_10 , чим потерпілому ОСОБА_11 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1332.99 грн. Після вчинення крадіжки розпорядився викраденим за власним розсудом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадання чужого майна, вчинена повторно.
На вказаний вирок суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та істотного порушення норм процесуального справа, просив вирок суду скасувати та провадження закрити. В підтвердження вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що досліджені докази не підтверджують корисливий мотив дій обвинуваченого пов`язаного із заволодінням велосипедом, суд допустив порушення норм процесуального права при досліджені швейної машинки як речового доказу та протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 . Вказує, що слідчі дії при складанні протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 є фактично допитом, при цьому ніяких фактичних даних не отримано та не роз`яснено ОСОБА_8 його права і право на захист, незважаючи на підпис у графі про роз`яснення прав. Зазначає що при досліджені як речового доказу швейної машинки було встановлено, що та не належить потерпілому і в протоколі про визнання речовим доказом вказано іншу машинку, при проведенні товарознавчої експертизи на предмет її вартості вона не досліджувалась безпосередньо експертом.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника про підтримання доводів апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст. 91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені вказаного кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у вчиненому злочині фактично визнав частково та підтвердив що у Макарова на терасі, побачив велосипед і вирішив його взяти, щоб опиратися під час ходьби додому та пояснив, що сам ОСОБА_9 дозволив йому взяти швейну машинку та здати на метал.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, за яким його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовано доказами, які досліджено судом в судовому засіданні, а саме: показами свідків та потерпілого, які були ретельно допитані судом першої інстанції та покази яких докладно викладені у вироку і яким дана відповідна оцінка.
Так, твердження сторони захисту, щодо того, що ОСОБА_9 дозволив обвинуваченому взяти швейну машинку спростовуються показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 08.01.2019 року вживав у себе вдома алкогольні напої з ОСОБА_12 , а ввечері виявив пропажу швейної машинки та велосипеда, що належали його брату ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив, що було викрадено з тераси належні йому велосипед «Аист»та швейна машина «ПМЗ ім. Калініна», які йому потім повернули працівники поліції .

Про наявність корисливого мотиву стосовно крадіжки велосипеду свідчить також тай факт, що велосипед та швейну машинку було викрадено одночасно з одного і того ж місця, з будинку, де мешкав ОСОБА_14 та обвинувачений заволодівши вказаним майном потерпілого розпорядився ним на свій розсуд.

Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується:

- протоколом огляду ручної швейної машинки, що добровільно видав громадянин ОСОБА_15 /а.п.101/, пояснивши, що її залишив ОСОБА_12 .

- висновком товарознавчої експертизи від 17.01.2019 року № 121-МТ та фото таблицею до нього(а.п.110-114), відповідно до якого ринкова вартість викраденого майна становить, велосипеду - 1133 гривні 33 коп. та швейної машинки - 199 грн.66 коп., з якого вбачається, що розмір викраденого майна за розміром свідчить про наявність складу злочину, де при проведені дослідження застосовувався порівняльний підхід, не оцінювалась швейна машинка яку приніс ОСОБА_12 замість викраденої, (викрадену забрав ОСОБА_12 ), як на це вказує захисник в апеляційній скарзі. При цьому стороною захисту в ході досудового слідства та судового розгляду не заявлялись заперечення чи клопотання щодо оцінки викраденого майна.

Вказані та інші докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою і в сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 .

Згідно ст.84 ч.2, ст.99 ч.2 п.3 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, висновки експертів, документи до яких відносяться і протоколи процесуальних дій.

Твердження захисника в апеляційній скарзі, що суд безпідставно у вироку послався як доказ протокол слідчого експерименту /а.п.120-123/ від 28.02.2019 року за участю обвинуваченого, є неспроможними, оскільки під час експерименту перевірялися покази обвинуваченого, де він показав, коли здійснив крадіжку велосипеда та швейної машинки, де вони стояли на терасі в АДРЕСА_2 , куди пішов з викраденим, де залишив і коли забрав машинку.

Вказаний протокол слідчої дії, як і постанова про долучення до матеріалів провадження речових доказів надані прокурором і безпосередньо досліджені в судовому засіданні, що підтверджується журналом та технічним записом процесу, а тому суд обґрунтовано послався на них у вироку як на докази.

Колегія суддів, також вважає, що посилання захисника в апеляційній скарзі на те що під час проведення слідчого експерименту було порушено право ОСОБА_8 на захист, є небунтованим оскільки у вказаному протоколі зазначено, що права роз`яснювалися та засвідчено про це підписом ОСОБА_8 . Зауважень до протоколу від учасників не надходило.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, його особи, та конкретних обставин справи.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст. 370 КПК України. На думку колегії суддів, він ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Тобто суд першої інстанції прийняв рішення яке повністю відповідає вимогам ст.ст.7, 8, 9 КПК України.

Будь-яких істотних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства, які б тягли безумовне скасування вироку, або його зміну суд першої інстанції не допустив, та з урахуванням наведеного судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_3 (підпис)