Справа 688/501/20
№ 1-в/688/38/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шепетівської виправної колоній №98 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка спільне клопотання державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нестерів Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та голова спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністраціїзвернулися до суду із спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній відбув строку покарання, позитивно характеризується, має 4 заохочення, працевлаштований, стягнення відсутні.

У судовому засіданні представник Шепетівської виправної колонії та засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримали.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, заслухавши представника виправної колонії, засудженого, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 23.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.10.2013 року по 25.03.2014 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 14.02.2014 року, кінець строку: 28.10.2020 року. Відбуто 3/4 строку покарання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.02р., суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком суду, а правом і таке звільнення може бути застосоване лише за певних умов.
За даними характеристики, довідки про заохочення і стягнення, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, особової справи, ОСОБА_5 з 12.10.2013р. утримувався в СІЗО м. Хмельницький, де характеризувався посередньо, стягнень і заохочень не мав. З 17.04.2014 року відбуває покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області №98. За період відбування покарання характеризувався добре, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що один раз заохочувався. Порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З 28.02.2019 року переведений до дільниці соціальної реабілітації при державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)» як такий, що стає на шлях виправлення. За період відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується добре. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, та розпорядок дня установи, за що тричі заохочувався. Порушень режиму відбування покарання не допускає.

Працевлаштований робітником на дільниці соціальної реабілітації. До праці ставиться добре, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, чим подає позитивний приклад іншим засудженим. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

З липня 2017 року бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Творчість», «Правова просвіта». З 01.07.2017 є членом ради колективу засуджених.

За весь період відбування покарання в Шепетівській виправній колонії ОСОБА_5 має 4 заохочення (від 03.01.2018, 04.07.2019, 03.10.2019, 09.01.2020), тобто перед настанням пільги під час відбування покарання, що свідчить про їх несистематичність.

При вирішенні питання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення враховується весь час відбування покарання, тобто отримання засудженим заохочень на кінцевому етапі відбування покарання та відсутність стягнень за порушень вимог режиму відбування покарання, дотримання яких є обов`язком засудженого, передбачений КВК України, не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Наявність заохочень, які відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого надані за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що відповідно до вимог КВК України є обов`язком засудженого впродовж всього строку відбування покарання, а не його правом.
З щоденника індивідуальної роботи із засудженим слідує, що з початку строку відбуття покарання з квітня 2014 року по грудень 2017 року оцінка ступеню виправлення засудженого, що включає показники дотримання вимог режиму утримання, поведінку по відношенню до персоналу і засуджених, ставлення до виконання робіт із благоустрою, до участі в програмах виховного впливу, була задовільною, і лише з грудня 2017 року стала доброю, що не в повній мірі свідчить про зразковість його поведінки та сумлінне ставлення до праці.
Також суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин та за наслідками його умисних дій заподіяно смерть людині.

Крім того, протягом 2017-2018 р.р. адміністрація колонії відмовляла засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, в застосуванні умовно-дострокового звільнення, посилаючись на те, що засуджений не стає, не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.

Таким чином, суд враховує поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеризуючі матеріали на засудженого, та дійшов висновку, що надані виправною установою докази не свідчать про виправлення засудженого.
Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосовано.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1