Справа № 344/4633/20
Провадження № 1-кс/344/1853/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000207, -

В С Т А Н О В И В:

07.04.2020р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликався на те, що ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Так, 05 березня 2020 року близько 12 години 50 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи навантажувачем марки JCB 535-95 AGRI реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав на територію шиномонтажу розташованого біля автодороги сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига», по вулиці Миколайчука у с. Корнич Коломийського району. Між територією шиномонтажу та проїзною частиною автодороги наявне, викладене бруківкою узбіччя, яким у напрямку м. Чернівці йшла пішохід ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_5 завантажив у ківш керованого ним транспортного засобу шину від вантажного автомобіля та розпочав рух з метою виїзду на автодорогу з виконанням маневру повороту ліворуч у напрямку м. Чернівці.

Під час виїзду з території шиномонтажу водій ОСОБА_5 , проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не маючи переваги над пішоходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_8 , не надав їй дорогу, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на узбіччя, де вчинив наїзд на ОСОБА_8 .

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме пункти: п. 1.5., п. 2.3. б), д), п. 10.1., 10.2. та п. 12.3.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_8 померла.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, працює водієм у ФГ «Прометей», с. Перерив Коломийського району, раніше не судимий, якому 31.03.2020 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо такого клопотання не заперечив, однак просив суд змінити час з 06 год. 00 хв. по 22 год.00 хв., оскільки підозрюваний працює на польових роботах.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного та дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31 березня 2020 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, відповідальність за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 повністю підтверджується фактичними даними, які містяться у протоколах огляду місця події, допиту потерпілого, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновку експерта та інших матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст.286 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливе призначення такого покарання в разі доведення його вини в суді.

Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_5 зазначеного злочину є вагомими, а також те, що підозрюваний працює, має постійне джерело доходу, і може перебувати під домашнім арештом в нічний час доби.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати у нічний період доби, в період часу з 21:00 год., по 06:00 год., залишати місце проживання, за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, терміном на 2 місяці, тобто до 07.06.2020 року, включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, із забороною залишати місце постійного проживання з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не дасть йому можливості самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, оскільки підозрюваний працює на польових роботах.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 07.06.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 , з 21.00 год. до 06.00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до Управління ДМС в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 07 червня 2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07 квітня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1