Справа № 127/311/20
Провадження № 1-кп/127/35/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2020 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2019 р. за № 0001403 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента, непрацюючого, одруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, при невстановлених обставинах, місця, дати та часу, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, яку в подальшому зберігав при собі у кишені своїх штанів.
В подальшому, до чергової частини Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області о 17 год. 22 хв. 25.10.2019 року надійшло повідомлення про те, що під час несення служби працівниками УПП у Вінницькій області ДПП на перехресті вулиць 600-річчя та Андрія Первозванного в місті Вінниці, на пустирі, зупинено ОСОБА_3 , який повідомив про наявність у нього заборонених в обігу речей. При виїзді слідчо-оперативної групи в ході проведення огляду місця події в період часу з 18 год. 17 хв. по 18 год. 25 хв. 25.10.2019 року на прилеглій території, що за будинком № 21 по вул. Костянтина Василенка в м. Вінниці, в присутності двох понятих ОСОБА_3 дістав із зовнішньої кишені штанів та добровільно видав працівникам поліції один поліетиленовий пакетик обклеєний клейкою стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходиться невідома порошкоподібна речовина білого кольору, який було вилучено.
Згідно висновку експерта № 1262 від 02.12.2019 року в наданій на дослідження порошкоподібній речовині міститься психотропна речовина - амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В порошкоподібній речовині масою 1,4020 г маса амфетаміну становить 0,6082 г.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. До затримання працівниками поліції не вживав наркотичні засоби та не вживає на даний час. Зрозумів свої помилки та став на шлях виправлення. У вчиненому щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суворо його не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Згідно висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №209 від 30.12.2019 року ОСОБА_3 не виявляє ознак наркоманії та алкоголізму.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, є студентом заочної форми навчання, одружений.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує молодий вік обвинуваченого, його відношення до вчиненого, а саме те, що у вчиненому він щиро розкаявся, жалкує про вчинене та стверджує, що подібне не повториться.
Суд також враховує, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, вчинення злочину вперше.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309Кримінального кодексу України.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, є студентом заочної форми навчання.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2019 року, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 1262 від 02.12.2019 року в розмірі 1 884 грн. 12 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67, 309 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2019 року, - скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - порошкоподібну речовину білого кольору масою 1,4020 г в якій маса амфетаміну становить 0,6082 г, що знаходиться в спецпакеті експертної служби МВС України №3677860, який відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом від 05.12.2019 року та квитанції №1458 від 28.12.2019 року, передано до камери зберігання речових доказів Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя