Номер провадження: 11-кп/813/1390/19
Номер справи місцевого суду: 518/741/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника виправного центру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року про відмову у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі

ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Шахриан Андижанської області республіки Узбекистан, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області, від 01 серпня 2019 року було відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)» ОСОБА_11 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання у виді обмеження волі.

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували про те, ОСОБА_10 поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою подання в.о. начальника ДУ «Ширяївського виправного центру за (№111)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_10 задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Засуджений ОСОБА_10 фактично відбував покарання з 2016 року і за цей час лише один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. На теперішній час ОСОБА_10 характеризується виключно позитивно, він працевлаштований на установі, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

Заслухавши суддю-доповідача, представника виправного центру ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_10 , на момент розгляду в суді його клопотання про умовно-дострокове звільнення, відбув більше двох третин строку покарання, призначеного йому за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.405 КК України, який є тяжким.

За таких обставин, відповідно до положень ст.81 КК України, до засудженого ОСОБА_10 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи подання в.о. начальника ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_10 не достатньо повно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення та взагалі не дав належної оцінки позитивній характеристиці ОСОБА_10 .

Так, згідно характеристики затвердженої в.о. начальника ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)» ОСОБА_11 засуджений ОСОБА_10 відбуваючи покарання в ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)» з 18 листопада 2016 року по 10 червня 2018 року зарекомендував себе позитивно, був працевлаштований на виробництві установи, мав 2 (два) заохочення, проте і два рази притягався до дисциплінарної відповідальності за незначне порушення режиму відбування покарання.

До державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)» прибув 11 червня 2018 року. На даний час працевлаштований на контрагентському об`єкті КФ ТОВ «ВОДОГРАЙ» різноробочим. Трудової дисципліни дотримується. До поставлених на нього завдань відноситься відповідально та з проявом особистої ініціативи. Робоче обладнання та інвентар використовує за призначенням та ставиться до нього бережно. Має 2 (два) заохочення. До дисциплінарної відповідальності притягувався 1 (один) раз. По відношенню до представників адміністрації установи завжди тактовний. Заходи соціально-виховного характеру відвідує, та робить для себе вірні висновки.

В оскаржувані ухвалі суд першої інстанції зазначив, що за період відбування покарання в ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)» ОСОБА_10 притягувався до дисциплінарної відповідності за зберігання забороненої речовини.

Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що вказане стягнення було накладено на ОСОБА_10 ще у 2018 році і було достроково знято.

Після цього ОСОБА_10 до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання не притягався, в напроти в 2019 році мав заохочення за сумлінне ставлення до праці.

Викладеним обставинам суд першої інстанції взагалі не дав будь-якої оцінки.

В судовому засіданні представник виправного центру наголосив, що ОСОБА_10 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Апеляційний суд зазначає, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, враховуючи, що всі стягнення, які застосовувались до ОСОБА_10 на теперішній час зняті та погашені, а також беручи до уваги позицію представника колонії, який вважав, що засуджений довів своє виправлення, апеляційний суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_10 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пункт 2 ч.1 ст.411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Та обставина, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.409, ст.411 КПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Разом з цим, в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що засуджений ОСОБА_10 поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та його подальше відбування покарання є недоцільним, у зв`язку з чим вважає, що подання про його умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 та звільнити ОСОБА_10 умовно-достроково на невідбутий строк покарання.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року про відмову у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_10 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання в.о. начальника ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_10 .

Звільнити засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково на невідбутий строк покарання негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4