Справа № 185/1291/20
Провадження № 1-кс/185/349/20
У Х В А Л А

21 лютого 2020 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2020 року за № 0000297, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року слідчий СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2020 року за № 0000297, про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 20.02.2020 року о 08.51 год. до ЧЧ Павлоградського ВП надійшло повідомлення, що за адресою: Павлоградський район, с. Богданівка, вул. Горького, напроти буд. 75, працівник поліції у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення поверхневого огляду в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», виявив предмети, схожі на наркотичні засоби. Під час огляду місця події за вищевказаною адресою у гр. ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 14 колб з полімерного матеріалу з рідиною коричневого кольору, за зовнішніми ознаками, схожий на наркотичний засіб «опій ацетильований», який зберігався з метою подальшого збуту.

Попередня правова кваліфікація злочину - ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Відомості про злочин, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2020 року за №0000297.

20.02.2020 року, в ході проведення огляду місця події, напроти будинку АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав свої мобільні телефони марки «Самсунг» білого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 , марки «Номі» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 . Вищевказані мобільні телефон було опечатано до паперових конвертів та вилучено до Павлоградського ВП.

20.02.2020 року виявлений та влучені мобільні телефони було визнано речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також те, що вилучене майно є доказом злочину. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 170 КК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.

Ураховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що вищевказані речі мають значення речового доказу ураховуючи те, що у разі повернення майна, може бути створена перешкода у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також задля запобігання можливості пошкодження, знищення чи відчуження суттєвих доказів його вчинення на вищевказане майно, необхідно накласти арешт.

У судовому засіданні слідчий СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити повністю.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 20.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до постанови слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 20.02.2020 року, вилучені 20.02.2020 року в ході проведення огляду мобільні телефони марки «Самсунг» білого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 , марки «Номі» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000297.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотання слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинувачем, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи клопотання.
Вислухавши думку слідчого та його обґрунтування щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи вважаю, що вказане клопотання слідчого підлягає задоволенню, так як слідчим доведено необхідність накладення арешту на мобільні телефони марки «Самсунг» білого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 , марки «Номі» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , які було вилучено 20.02.2020 року під проведення огляду місця події.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2020 року за № 0000297, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільні телефони марки «Самсунг» білого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 , марки «Номі» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , які було вилучено 20.02.2020 року у ОСОБА_5 під проведення огляду місця події.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1