Ухвала
про залишення скарги без руху
20 січня 2020 року

м. Київ
справа № 284/53/16-к
провадження № 51- 1815ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Житомирського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 , у якій нею ставиться питання про перегляд зазначеного судового рішення в касаційному порядку з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити вирок апеляційного суду, водночас засуджена просить скасувати оскаржуваний вирок і закрити кримінальне провадження щодо неї. Скаргу бажає розглянути з її участю.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженій ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Так, засуджена ОСОБА_4 у скарзі ставить вимогу до суду касаційної інстанції про зміну оскаржуваного судового рішення, при цьому не зазначила в якій саме частині необхідно змінити судове рішення, та водночас просить скасувати і закрити кримінальне провадження щодо неї. Однак враховуючи положення ст. 436 КПК, вказана вимога засудженою не є конкретною до суду касаційної інстанції, тому скаржниці необхідно визначитись та конкретизувати свою вимогу про зміну або скасування судового рішення відповідно до зазначеної норми КПК, з урахуванням зазначених у скарзі підстав перегляду судових рішень.
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Як убачається із скарги, засуджена ОСОБА_4 посилаючись на незаконність вироку апеляційного суду хоча й посилається на положення ч.1 ст.19 КПК, однак не зазначила належних обґрунтувань, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а саме, які норми КПК порушено судом при постановленні вироку, які вплинули чи могли вплинути на законність і обґрунтованість прийняття судового рішення, також не вказала у зв`язку з чим необхідно закрити провадження щодо неї і якою нормою процесуального закону необхідно керуватися.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженої ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржницею має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Житомирського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3