Справа № 199/1084/20
ВИРОК
іменем України
04.03.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000167 від 31.01.2020 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29.04.2015 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

2) 03.04.2018 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 15.11.2018 звільнений на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону від 26.11.2015 № 838-VIII) - у зв`язку із відбуттям строку покарання;

3) 29.05.2019 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців. Звільнення: 23.10.2019 з Диканівської ВК (№ 12) Харківської області за відбуттям строку покарання,

4) 11.01.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 11.01.2020 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, в період іспитового строку за вищевказаним вироком, знову вчинив новий злочин за наступних обставин.
Так, 30.01.2020 близько 09 години 55 хвилин ОСОБА_3 прийшов до приміщення кіоску «Магазин Пива» за адресою: місто Дніпро, пр. Мануйлівський, 11-А, з метою здійснення покупок, де, близько 09 години 56 хвилин, на прилавку помітив мобільний телефон «Lenovo А6000 Black». В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме: мобільного телефону «Lenovo А6000 Black», який належав потерпілій ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку, ОСОБА_3 30.01.2020 близько 09 години 57 хвилин, знаходячись в приміщені кіоску «Магазин Пива» за адресою: місто Дніпро, пр. Мануйлівський, 11-А, діючи повторно, умисно, скориставшись відсутністю поруч продавця, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку вказаного кіоску мобільний телефон «Lenovo А6000 Black», який поклав до правої кишені, одягнутих на ньому штанів.
Після чого ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 959 гривень 20 копійок.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він зранку 30.01.2020, перебуваючи в кіоску «Магазин Пива», побачив на прилавку мобільний телефон. В цей момент він вирішив таємно заволодіти даним телефоном. Впевнившись, що продавець магазину відвернулася від прилавку, він здійснив крадіжку мобільного телефону «Lenovo А6000 Black», який в подальшому продав на вокзалі.
Як слідує з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2020 потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених їй для впізнання чотирьох фотознімків чоловіків впізнала на фото № 3 ОСОБА_3 , який 30.01.2020 знаходився у приміщенні «Магазин Пива» та, після того, як він пішов, вона виявила відсутність свого мобільного телефону «Lenovo А6000».
У відповідності до протоколу перегляду відеозапису від 03.02.2020 слідчий за участю потерпілої ОСОБА_6 зробив перегляд відеозапису з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який міститься на компакт-диску DVD-R, наданого слідчому на підставі заяви потерпілою ОСОБА_6 . Під час перегляду зафіксовано, як чоловік у період часу з 09:55 годин до 09:57 годин 30.01.2020 в приміщенні «Магазин Пива» за адресою: місто Дніпро, пр. Мануйлівський, 11-А, здійснив крадіжку мобільного телефону.
Згідно протоколу огляду предмету від 03.02.2020 слідчий за участі потерпілої ОСОБА_6 оглянув коробку від мобільного телефону «Lenovo А6000», яка була надана потерпілою. Під час огляду коробки встановлено, що мобільний телефон виготовлений в 2015 році та мав чорний колір.

Висновком судового експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 536-20 від 07.02.2020 встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo А6000» чорного кольору станом на 30.01.2020 складала 959,20 гривень.
Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 17.02.2020 слідчий за участю підозрюваного ОСОБА_3 переглянув відеозапис з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину «Магазин Пива», який міститься на компакт-диску DVD-R, наданого слідчому потерпілою ОСОБА_6 . За наслідками перегляду відеозапису ОСОБА_3 пояснив, що на цьому відео зафіксовано, як він у період часу з 09:55 годин до 09:57 годин 30.01.2020, перебуваючи в приміщенні «Магазин Пива» за адресою: місто Дніпро, пр. Мануйлівський, 11-А, здійснив крадіжку мобільного телефону «Lenovo А6000».
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття у вчиненому та думку потерпілої ОСОБА_6 , яка в своїй письмовій заяві на адресу суду зазначила про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_3 та не наполягала на суворій мірі покарання обвинуваченому.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до змісту обвинувального акта зазначено, що обставиною, яка обтяжує обвинуваченому покарання, є рецидив злочинів.
Проте, суд не може погодитися з такою думкою сторони обвинувачення та визнати як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому, - рецидив злочинів, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
ОСОБА_3 має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів, передбачених ст. 185 КК України. В той же час, ці судимості не утворюють рецидив злочинів, виходячи з вимог ч. 4 ст. 67 КК України.
Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Як слідує з ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2020 відносно ОСОБА_3 , яким він засуджений, в тому числі за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.ч. 1 та 4 ст. 358 КК України, набрав законної сили 11.02.2020, тобто після вчинення ОСОБА_3 нового злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому станом на 30.01.2020 ОСОБА_3 не мав непогашеної судимості за вироком суду від 11.01.2020, відповідно і не має підстав для визнання за даним вироком як обставини, яка обтяжує йому покарання, - рецидиву злочинів.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, неодружений, до затримання офіційно працевлаштованим не був, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває , за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України виключно у виді позбавлення волі.
Призначення покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, а тому воно повинно бути визначено із реальним його відбуттям, але в межах мінімального розміру, визначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, враховуючи обсяг викраденого майна та думку потерпілої.
Згідно ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин протягом іспитового строку за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2020, приймаючи до уваги те, що іспитовий строк ОСОБА_3 обчислюється з моменту проголошення вироку, що відбулося в судовому засіданні 11.01.2020, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2020 з урахуванням вимог ст. 72 КК України, оскільки за вироком суду від 11.01.2020 ОСОБА_3 призначено покарання у виді обмеження волі.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2020 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 18.02.2020.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи, в сумі 314 (триста чотирнадцять) гривень.
Речові докази:
- компакт-диск DVD-R із записом з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- коробку від мобільного телефону «Lenovo А6000» - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1