ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/57/20 Номер провадження 11-сс/814/82/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000029 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 01.08.2012 за ч. 1 ст. 122 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 23 год. 35 хв. 02.01.2020 по 23 год. 35 хв. 01.03.2020.

Як вбачається з клопотання та ухвали слідчого судді 02.01.2020 приблизно о 17:00 год. ОСОБА_7 знаходився разом із своїм знайомим ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно відпочивали та розпивали спиртні напої.

Під час відпочинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через міжособистісні непорозуміння виник конфлікт, який в подальшому переріс у бійку.

Під час цього конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 . З цією метою, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, узяв до рук ніж, яким наніс ОСОБА_10 множинну кількість ударів в область грудної клітини та кінцівок, від яких останній помер на місці.

У подальшому ОСОБА_7 з метою приховати скоєний ним злочин, здійснив підпал у квартирі ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку.

02.01.2020 відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029.

02.01.2020 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.01.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство, а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

03.01.2020 до слідчого судді звернувся старший слідчий СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років; наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілих та свідків у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші кримінальні правопорушенні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає необґрунтованим обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та посилається на те, що судом не враховано щире каяття ОСОБА_7 , активне сприяння досудовому розслідуванню, те, що останній від органу досудового розслідування не переховувався, супротиву працівникам поліції не чинив.

Крім цього, ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, проживає у АДРЕСА_1 разом із матір`ю та сестрою, працює різноробочим на будівництві. Під час проведення обшуку видав працівникам поліції ніж, яким було вчинено кримінальне правопорушення, та ключі які він взяв з місця злочину, що свідчить про те, що він не бажає чинити перешкоди досудовому розслідуванню, а лише сприяє у його розслідуванні.

Заперечує факт підпалу підозрюваним ОСОБА_7 будинку після вчиненого правопорушення, оскільки підозра за ч. 2 ст. 194 КК України йому не повідомлялась.

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, прокурор заперечував проти доводів скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000029 від 02.01.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До Октябрського районного суду м. Полтави звернувся старший слідчий СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею дане клопотання задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України це: 1) можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим, а також те, що підозрюваний з місця скоєння злочину втік, не працює, не має сталих соціальних зв`язків, може змінити місце проживання; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після вчинення правопорушення, ОСОБА_7 для його приховання вчинив підпал будинку; 3) може здійснити спроби незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення злочину, пов`язаного із спричиненням тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного особливо тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При цьому твердження захисника про те, що ОСОБА_7 видав працівникам поліції ніж, яким було вчинено кримінальне правопорушення, та ключі які він взяв з місця злочину, спростовуються протоколом обшуку від 02.01.2020, здійсненого за місцем проживання підозрюваного за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного протоколу, кухонний ніж та ключі були вилучені саме в ході обшуку після відмови ОСОБА_7 видавати речі.

Факт підпалу будинку після скоєння вбивства саме підозрюваним ОСОБА_7 , з огляду на обставини вчиненого злочину, колегія суддів вважає можливим та таким, що підтверджує існування ризику вчинення підозрюваним спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Заперечення такого факту захисником з мотивів відсутності підозри за ч. 2 ст. 194 КК України є безпідставними, оскільки органом досудового розслідування ініційоване притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині), а факт підпалу розцінюється лише з точки зору підтвердження існування певних ризиків.

Крім цього, ОСОБА_7 має негативну характеристику за місцем проживання, зокрема із сусідами підтримує посередні відносини, періодично надходять заяви та звернення з приводу порушення ним публічного порядку, схильний до вчинення кримінальних правопорушень майнового характеру, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності притягувався в 2019 році за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 178 КУпАП, підтримує зв`язки з особами які ведуть антигромадський спосіб життя.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, який просить застосувати захисник - домашній арешт.

Дані про соціальні зв`язки підозрюваного, зокрема і ті, на які послався захисник в апеляційній скарзі, жодним чином не можуть нівелювати наявні ризики.

Враховуючи викладене, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

З огляду на вказане, підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як про це вказано в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 січня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4