Справа № 643/4313/20
Провадження № 1-кс/643/1533/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року cлідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання Прокурора відділу 15/2 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №№ 0000032 від 17.01.2020 по продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави в частині виконання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

18.03.2020 прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_4 строку дії покладених на нього обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу, в якому вказував, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 105 100 грн. Строк дії зазначеної ухвали визначено до 15:18, 19.03.2020.

При цьому, відповідно до вказаної ухвали суду на підозрюваного ОСОБА_4 покладено ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
16.03.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 20.05.2020.

На даний час у кримінальному провадженні необхідно провести певний обсяг слідчих та процесуальних дій, у тому числі: здійснити розсекречення матеріалів НСРД, після чого призначити та провести судову експертизу відео-, звукозапису; в повному обсязі отримати записи з камер відеоспостереження по шляху пересування ОСОБА_4 20.01.2020 після отримання ним неправомірної вигоди, предмет якої він викинув через вікно на майдані Павлівський. Крім того, за результатами зібраних доказів необхідно повідомити про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину в остаточній редакції та виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Зазначені процесуальні дії не були проведені раніше, оскільки проводилась значна кількість першочергових та невідкладних слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин вчинення злочину, тощо.

Процесуальні дії, які потрібно завершити та провести, необхідні для повного і неупередженого розслідування, їх результати та результати експертизи мають значення для судового розгляду.
В зв`язку зі спливом строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку вказаних обов`язків, в обґрунтування якого вказував, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи, що заявлені при обранні останньому запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, необхідно продовжити на два місяці строк дії покладених на нього судом вказаних обов`язків.
На судове засідання прокурор не з`явився, до його початку подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив суд клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 на судове засідання не з`явились, до його початку від захисника надійшли письмові заперечення проти клопотання прокурора, в яких сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала, вказуючи на необхідність повернення клопотання прокурору в зв`язку із його поданням поза встановленими ст. 199 КПК України строками, непідсудністю клопотання Московському районному суду м. Харкова та просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, через його необґрунтованість.
Ознайомившись із заявами сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення клопотання прокурора на теперішній час відсутні.
Так, прокурор, в поданому до суду клопотанні зазначив, що заявлені при обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. При цьому ані саме клопотання, ані долучені до нього матеріали, жодним чином не підтверджують вказані твердження сторони обвинувачення. Натомість, стороною захисту в письмових запереченнях зазначено, що тяжкість покарання, яке може бути призначене його підзахисному не може бути підставою для обрання запобіжного заходу; вказував, що підозрюваний від початку виявляв готовність співпрацювати зі слідством, жодних дружній стосунків із ймовірними свідками у провадженні він не має, оскільки фактично не починав працювати у Київському ВП№ в зв`язку із тим, що ОСОБА_4 вже звільнено з займаної посади, відсутні також підстави вважати, що у нього існує можливість знищити, сховати або пошкодити будь-які документи. Крім того, захисник наполягав на тому, що стороною обвинувачення не надано та не наведено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 може вчиняти інші злочини, а лише зазначено по тексту клопотання про те, що «злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена».
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку могла б бути дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Чим саме сторона обвинувачення підтверджує високий ступінь ймовірності вчинення підозрюваним таких дій, з тексту клопотання не зрозуміло.
Таким чином, при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає, що існування ризиків, визначених ч. 1ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та можливість знищення, приховування доказів, вчинити інше кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення не обґрунтоване та не доведене.
Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити.
Таким чином, ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
У рішенні «В. проти Швейцарії» (WvsSwitzerland, 14379/88, 26.01.1993) ЄСПЛ зазначив, що небезпеку переховування підозрюваного від суду не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її слід визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або ж зробить її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу чи покладених обов`язків, не обов`язково мають бути наявними усі п`ять ризиків визначених ч. 1ст. 177 КПК України, однак ризики які зазначаються прокурором на даний час, мають бути належним чином обґрунтованими. Вказана вимога щодо обґрунтованості стороною обвинувачення в клопотанні, що розглядається, не дотримана, посилання на те, що ризики на теперішній час продовжують існувати, є формальним та не підтвердженим жодними доказами.
З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора та відмовляє у продовженні строку дії обов`язків передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, застосованих до обвинуваченого.
При цьому судом також враховується і та обставина, що прокурор при зверненні до суду із клопотанням, що розглядається, дійсно, як вказував у своїх письмових запереченнях захисник підозрюваного, пропустив визначені статтею 199 КПК України строки звернення до суду із цим клопотанням. Але, оскільки діючим КПК України не передбачено можливість повернення клопотання прокуророві з таких підстав, слідчий суддя не вважає можливим приймати рішення про повернення клопотання прокурору.
З приводу твердження сторони захисту щодо непідсудності цього клопотання Московському районному суду м. Харкова, слідчий суддя вважає за необхідне врахувати відомості, що містяться в інформаційних листах №8927/02-2 від 18.07.2019 та №1104/02-2 від 09.09.2019. Так вказаними листами в.о. директора ТУДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 повідомлено, що відповідно до наказу в.о. директора ТУДБР у м. Полтаві від 09.07.2019 №80 визначено місцезнаходження органну досудового розслідування - Слідчого управління ТУДБР, розташованого у м. Полтаві за адресою вул. Соборності, 37 та у окремому приміщенні за адресою м. Харків, вул. Світла, 5. Крім того, слідчим суддею беруться до уваги відомості, що містяться у долучених до вказаних інформаційних листів копіях документів - Наказу №80, витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, договору позички.

Під час вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу чи покладених обов`язків оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що особі висунута підозра і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити під час розгляду справи, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.
Отже до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином на стадії досудового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу чи відмові у продовженні покладених на обвинувачених обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Згідно з ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи, що питання продовження строку дії запобіжного заходу у виді застави у КПК України не передбачено, даний запобіжний захід діє до моменту його скасування чи зміни, протягом усього кримінального провадження.
Таким чином запобіжний захід у виді застави, обраний відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжує діяти до моменту його зміни чи скасування.
Враховуючи вище наведене, а також недоведеність стороною обвинувачення того, що на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, недотримання прокурором строків звернення до суду із клопотанням, визначених ст. 199 КПК України, дане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 184, 193, 194, 196, 309, 331, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора відділу 15/2 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №№ 0000032 від 17.01.2020 по продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави в частині виконання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1