КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/610/2019 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0005675 від 23.05.2017 щодо обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 23.05.2017 приблизно о 13 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів для особистого збагачення, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення до технічного приміщення, яке знаходиться на даху вказаного будинку, заздалегідь заготовленим лезом канцелярського ножа відрізав з розподільчого серверу мережі Інтернет кабель марки ,,VTP CAT 5 загальною довжиною 693 м на суму 4 365 грн. 90 коп., тим самим спричинивши майнову шкоду ТОВ «Ланет Телеком» на зазначену суму. Після цього ОСОБА_6 склав викрадений ним кабель у мішок та сумки, які підготував заздалегідь, однак свої злочинні дії не довів до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки суд 1-ї інстанції застосовуючи ст.76 КК України, поклав на обвинуваченого обов`язки, які не передбачені на даний час законом, просить вирок суду скасувати в частині визначення обов`язків та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та відповідно до ст.76 КК України, покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який покладався на розсуд суду, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів їх не переглядає відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникнення у технічне приміщення, є правильною, що не оскаржується в апеляції.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого ОСОБА_6 внаслідок м`якості, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Так, відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і покарання, відсутність обтяжуючих обставин, і є правильним, що не оскаржується в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_10 в частині неправильного застосування ст.76 КК України та покладення на ОСОБА_6 обов`язків, які не передбачені законом, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не можуть бути узяті до уваги колегії суддів, оскільки не стосуються питання виду та розміру покарання, призначеного судом, і відповідно не впливають на визначення його суворості або м`якості, як про те вказується в апеляційній скарзі.

Крім того, відповідно до положень п. 13-3 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішити питання про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_10 колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді _______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4