Справа № 308/5512/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 року м. Ужгород
Так, 25 травня 2020 року до потерпілого ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_5 та висунула йому незаконну вимогу в тім, щоб він повернув їй грошові кошти в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень, які він разом із ОСОБА_8 отримав у неї за проведені будівельні роботи, оскільки ОСОБА_5 повідомила йому, що дані роботи вони провели не якісно. На цю вимогу повернути отриманні грошові кошти ОСОБА_7 відмовився. Після цього 29.05.2020 року зранку він разом із ОСОБА_8 приходили за місцем проживання ОСОБА_5 , для того щоб завершити дані роботи та забрати свій робочий інструмент, але ОСОБА_5 їх не запускала на подвір`я, відмовилась повернути робочий інструмент та не пояснюючи нічого вимагала повернути їй грошові кошти.
30 травня 2020 року о 10 год 59 хв. на мобільний номер потерпілого зателефонував гр. ОСОБА_6 із номеру мобільного звязку НОМЕР_1 представившись як ОСОБА_9 , кличка «Джуді», повідомив потерпілому ОСОБА_7 що якщо не поверне грошові кошти ОСОБА_5 то він знайде його та поламає йому руки та ноги. Того ж дня потерпілий ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та домовився з ним про зустріч на автовокзалі в м. Хуст. Зустрівшись ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 нічого не пояснюючи повідомив потерпілому що потрібно повернути грошові кошти ОСОБА_5 в розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень. На що потерпілий повідомив ОСОБА_6 , що протягом проведення ремонтних робіт ОСОБА_5 нічого їм не повідомляла на рахунок неякісних робіт, що вона потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ще вина грошові кошти в сумі 5 000 (пять тисяч) гривень та повинна повернути їх робочий інструмент. Після чого ОСОБА_6 повідомив потерпілому що його нічого не цікавить, а до 01 червня 2020 року потрібно повернути грошові кошти ОСОБА_5 в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень, інакше ОСОБА_6 разом із своїми спільниками спричинить потерпілому тілесні ушкодження.
Також у клопотанні слідчий зазначає, що 01.06.2020 року о 09:50 год. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 зателефонував останньому та повідомив, що якщо потерпілий не знайде грошові кошти, то він разом із своїми спільниками знайде потерпілого, погрузить його в багажник автомобіля, вивезе в поле де поламає руки та ноги. Пізніше о 09:51 год. ОСОБА_4 продовжуючи сій злочинний намір зателефонував потерпілому з мобільного номеру НОМЕР_2 та повідомив останньому, що якщо він хоче жити, ходити спокійно по місту, потрібно повернути грошові кошти йому, щоб він передав їх ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , 03.06.2020 року з мобільного номеру НОМЕР_1 зателефонував потерпілому, погрожуючи фізичною розправою продовжив висувати вимогу у поверненні грошових коштів. Через невеликий проміжок часу потерпілому зателефонував ОСОБА_4 та запитав у нього де він є, після чого повідомив, що якщо на протязі одної години він не привезе йому та ОСОБА_6 грошові кошти то він його знайде та відірве голову. Після чого потерпілий ОСОБА_7 домовившись із вищевказаними особами зустрівся із ними на автовокзалі м. Хуст, де передав ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 200 доларів США, які вони поділили між собою в присутності потерпілого, на що вони повідомили потерпілому, що в нього час на повернення іншої суми залишився до 06.06.2020 року, а якщо ні, то в противному випадку вони здійснять свої погрози до кінця.
06 червня 2020 року ОСОБА_6 перебуваючи у спільній змові з ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел зустрівся із потерпілим ОСОБА_7 де під час зустрічі наніс два удари в область тулуба та голови останньому та повідомив, що якщо він на протязі двох годин не принесе грошові кошти то він йому зламає ноги. Після чого потерпілий ОСОБА_7 через невеликий проміжок часу перебуваючи на автовокзалі м. Хуст передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень, на що останній повідомив потерпілому що у нього час до кінця наступного тижня для повернення іншої частини суми, а ОСОБА_4 в цей час знаходився неподалік та спостерігав за ними.
09 червня 2020 року ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила йому, що якщо навіть ОСОБА_6 разом із своїми спільниками не зможе від нього відібрати грошові кошти то вона знайде інших осіб для того щоб його вбити та відібрати в нього грошові кошти.
12 червня 2020 року о 10 год. 00 хв. на номер мобільного телефону ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що вже кінець тижня потрібно повернути грошові кошти, а якщо ні то вони знайдуть його та в`ють. Після чого потерпілий ОСОБА_7 злякавшись за своє життя та життя своїх рідних домовився із ОСОБА_6 про зустріч на автовокзалі м. Хуст. Перебуваючи на автовокзалі о 16 год. 30 хв. до потерпілого під`їхав автомобіль білого кольору, з якого вийшов ОСОБА_4 та повідомив, що він прийшов сам без ОСОБА_6 та чи приніс той гроші. На що ОСОБА_7 в рамках проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту передав грошві кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень ОСОБА_4 , після чого останнього було затримано працівниками поліції.
12 червня 2020 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:
-мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;
-пластикову картку від сім-карти мобільного оператора Київстар на якій зазначений номер НОМЕР_5 .
15 червня 2020 року постановою слідчого мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 та пластикову картку від сім-карти мобільного оператора Київстар на якій зазначений номер НОМЕР_5 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
З метою збереження речлвих доказів та за наявності підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 та пластикові картки від сім-карти мобільного оператора «Київстар» на якій зазначений номер НОМЕР_5 , яке було вилучено за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_1 , з метою збереження та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, які мають важливе значення для досудового слідства.
Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від слідчого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 подано заяву, про розгляд даного клопотання без його участі.
Неприбуття в судове засідання власника майна ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, згідно протоколу обшуку від 12.06.2020 року проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2020 року, за місцем проживання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; пластикову картку від сім-карти мобільного оператора Київстар на якій зазначений номер НОМЕР_5 .
Згідно постанови т.в.о. заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 15.06.2020 року вказані речі були визнані речовими доказами.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, зокрема, мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; пластикова картка від сім-карти мобільного оператора Київстар на якій зазначений номер НОМЕР_5 , містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.06.2020р. вбачається , що ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , кличка "Джуді" та ще невідома потерпілому особа, неодноразово телефонували з мобільного номеру телефону потерпілому з погрозами здійснити над ним фізичне насильство у разі не повернення ОСОБА_12 грошових коштів.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення речових доказів та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , та пластикову картку від сім-карти мобільного оператора «Київстар» на якій зазначений номер НОМЕР_5 , які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено та проголошено 19.06.2020 року о 16 год. 50 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1