Номер провадження: 11-сс/813/354/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2020 року про відмову в застосуванні до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004489 від 07 грудня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до неї застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Строк дії ухвали до 11 квітня 2020 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 31 день, тобто до 13 березня 2020 року в межах строку досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Відмовляючи в застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя послався на те, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина 2002 року народження та хвора матір. Проте жодна з вказаних обставин слідчим суддею досліджена не була та документально не підтверджена.

Більш того, слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого зазначив, що допит свідка ОСОБА_11 здійснювався оперуповноваженим ВКП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, який до проведення досудового розслідування не залучався та доручення слідчого на проведення таких дій йому не надавалось.

Проте в матеріалах кримінального провадження наявне доручення слідчого від 07 грудня 2019 року на проведення слідчих дій, у порядку ст.40 КПК України, на виконання якого і була допита свідок ОСОБА_11 . Вказану обставину слідчий суддя міг перевірити під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, адже при його розгляді був присутній слідчий із матеріалами досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_9 тричі була судима за вчинення злочинів проти власності, офіційно не працевлаштована і на теперішній час в Суворовському районному суді м. Одеси знаходиться ще одне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 та підозрювану ОСОБА_9 , які заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, при розгляді клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею не були виконані вимоги вказаних норм права.

Так, положеннями ч.1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував, що ОСОБА_9 забезпечена місцем реєстрації і постійного проживання в м. Одесі, має неповнолітню дитину 2002 року народження, яка навчається, та хвору матір похилого віку.

Сукупність вказаних обставин за переконанням слідчого судді, обумовлює достатню міцність соціальних зв`язків підозрюваної у місці її проживання та у випадку застосування до останньої виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою призведене до позбавлення належної допомоги і догляду за хворою матір`ю, відповідного виховання неповнолітньої дитини, яка потребує материнської турботи і піклування, а також потягне свавільне позбавлення підозрюваної свободи.

Слідчий суддя зазначив, що прокурор та слідчий в ході розгляду клопотання не надали доказів, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених слідчим ризиків.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя взагалі не розкрив зміст ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не взяв до уваги особу ОСОБА_9 та не врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, яка призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що у відповідності з положеннями статей 409, 410 КПК України, є підставами для скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу, якою в даному випадку має бути прийняте рішення стосовно клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин викладених в клопотанні слідчого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- витягом з ЄРДР за №0004489 від 07 грудня 2019 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 грудня 2019 року;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_12 ;

- протоколом перегляду відео-запису від 06 грудня 2019 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ,

- іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

При цьому, сторона захисту в ході апеляційного розгляду не оскаржувала обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , а оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, при цьому підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, оскільки за його вчинення передбачено покарання до 5 років позбавлення волі.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_9 раніше неодноразово судима, і на теперішній час вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, згідно з положеннями п.5) ч 2 ст.183 КПК України до неї може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик того, що перебуваючи на свободі підозрювана може вчиняти нові злочини.

Так, ОСОБА_9 вже тричі була судима за вчинення злочинів проти власності. На теперішній час на розгляді в Суворовському районному суді м. Одеси знаходиться інше кримінальне провадження №0003786 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В рамках вказаного кримінального провадження за №0003786 до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Під час дії цього запобіжного заходу 06 грудня 2019 року ОСОБА_9 вчинила новий злочин, за який на теперішній час вона притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд враховує, що підозрювана ОСОБА_9 знаходячись у працездатному віці ніде не працює та не має законних джерел доходу.

Обраний до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні не зміг запобігти ризику вчинення підозрюваною нових злочинів проти власності.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що перебуваючи на свободі ОСОБА_9 може продовжити свою злочину діяльність та вчиняти нові злочини.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого вказаним обставинам належної оцінки не дав, в результаті чого його висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту послався на те, що підозрювана має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де доглядає хвору матір.

Проте, відповідно до наданих прокурором доказів, цей же день, коди до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , підозрювана подала до слідчого заяву про зміну місця проживання на квартиру АДРЕСА_2 .

При цьому, під час розгляду клопотання слідчим суддею, ОСОБА_9 пояснювала, що її матір проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 , за якою ОСОБА_9 був визначений домашній арешт.

В свою чергу під час апеляційного розгляду ОСОБА_9 пояснила суду, що за адресою: АДРЕСА_1 вона зареєстрована, але там вже не проживає, оскільки закінчився договір оренди цього житла. Квартиру АДРЕСА_2 вона також орендує.

Таким чином, доводи ОСОБА_9 про те, що вона має постійне місце проживання та доглядає за своєю хворою матір`ю є надуманими і були викладені підозрюваною виключно з метою схилити слідчого суддю не застосувати до неї найбільш суворий запобіжний захід.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, і вважає, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_9 та дозволить органу досудового розслідування контролювати місце її перебування, а також зможе запобігти ризику вчинення підозрюваною нових злочинів.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 1) ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вказані вимоги кримінального процесуального закону апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 грн.

Частиною 3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд зазначає, що прокурор у своїй апеляційній скарзі просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 31 добу, до 13 березня 2020 року, в межах строків досудового розслідування без визначення розміру застави, проте на час розгляду цього питання апеляційним судом строк досудового розслідування зменшився до 10 днів, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до положень статей 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою клопотання слідчого слід частково задовольнити, застосувавши до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 березня 2020 року в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422, 532КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до неї застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 .

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 13 березня 2020 року в межах строку досудового розслідування, взявши її під варту в залі суду.

Визначити в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_9 заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.

Підозрювана, або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум

Отримувач: Одеський апеляційний суд,

Рахунок отримувача UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку 820172. Призначення платежу: згідно ухвали суду від 03.03.2020 р., заставна сума за ОСОБА_9 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

У разі внесення застави на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду ОСОБА_9 підлягає негайному звільненню з під варти, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)не відлучатися з м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

4)здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_9 , що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Організацію виконання даної ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4