УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/9521/17

Провадження №: 1-кс/755/207/20

"13" січня 2020 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду самовідвід слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги представника потерпілих голови комітету кредиторів ТОВ «Кінгз Капітал» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб ГСУ МВС України, Генеральної прокуратури України, суддів Дніпровського районного суду м. Києва та про зобов`язання вчинення певних дій, встановив :

слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 заявила самовідвід при розгляді заяви про злочин представника потерпілих голови комітету кредиторів ТОВ «Кінгз Капітал» ОСОБА_3 , яка за змістом фактично є скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб ГСУ МВС України, Генеральної прокуратури України, суддів Дніпровського районного суду м. Києва, та про зобов`язання вчинення певних дій,, у якій автоматизованою системою документообігу суду її визначено слідчою суддею.

Мотивуючи даний самовідвід слідча суддя ОСОБА_4 посилається на те, що зі змісту даної скарги вбачається, що скаржник - представник потерпілих, голова комітету кредиторів ТОВ «Кінгз Капітал» ОСОБА_3 , фактично оскаржує бездіяльність прокурорів, суддів, яка виявилась, на його думку, у неналежному розслідуванні кримінального провадження №0000003, у якому на даний час здійснюється судовий розгляд у Дніпровському районному суді м. Києва, в ході якого, на думку ОСОБА_3 , не вирішуються його клопотання про розгляд мирової угоди, про надання інформації щодо наявності майна, земельних ділянок, грошової маси, нерухомого майна, про витребування виписок з банків по рахунках, крім цього, посилається на тривале оголошення під час судового розгляду обвинувального акта у зазначеному вище кримінальному провадженні, який налічує 4800 сторінок, в тому числі вказує на неналежне розслідування та провадження у цій справи.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що ОСОБА_3 у заяві, в ході розгляду якої заявлено цей самовідвід, оскаржує фактично бездіяльність уповноважених службових осіб ГСУ МВС України, Генеральної прокуратури України і суддів Дніпровського районного суду м. Києва, та, поряд з цим, відповідно до прохальної частини, просить слідчого суддю зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо, зокрема, суддів Дніпровського районного суду м. Києва, слідча суддя ОСОБА_4 просить відвести її від розгляду даної скарги представника потерпілих - голови комітету кредиторів ТОВ «Кінгз Капітал» ОСОБА_3 , з метою недопущення виникнення сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого судді під час розгляду цієї скарги, та з метою недопущення недовіри у сприйнятті справедливості судового рішення в очах розумного спостерігача.
Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , будучи повідомленою про судове засідання, згідно вимог ст. 135 КПК України, у нього не прибула, бажання приймати участь в судовому розгляді та надавати певні пояснення не виразила.

Особа, яка звернулася зі скаргою, в ході розгляду якої слідчою суддею було заявлено такий самовідвід, - ОСОБА_3 у судовому засіданні наголошував на безумовному дотриманні обов`язку розглянути подану ним заяву (скаргу) згідно норм чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 81 КПК України, відсутність особи, якою заявлено самовідвід, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Тож, вивчивши заяву заявника про самовідвід, заслухавши думку ОСОБА_3 з цього питання, з урахуванням того, що суддя, який розглядає відвід (самовідвід) слідчому судді, не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні (судовому провадженні), а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, здійснивши саме такого роду перевірку, надходжу наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді (судді) в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст. 3, 8, 55 Конституції України).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Положеннями ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п.118; П`єрсак проти Бельгії, п.30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя (суддя) не може брати участь у кримінальному провадженні, в тому числі й за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Така позиція узгоджується з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, де зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява №9186/80 від 26 жовтня 1984 р.), «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 71498441), зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та Апеляційний суд м. Києва у справах № 760/298/18, № 760/12238/17, № 757/70924/17-к, № 761/12479/17, указуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Ця думка ураховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

Слід звернути увагу на те, що в Рекомендаціях Комітета Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року (CM/Rec(2010)12) у пункті 11 зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності перед судом.

Європейський суд з прав людини у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom, від 10.06.1996 року, п.38). вказав на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Як наслідок, враховуючи зазначені вимоги закону, загальні засади кримінального провадження та з метою забезпечення розгляду скарги ОСОБА_3 незалежним та безстороннім судом, суддя, у цій ситуації, дійшов висновку, що така скарга не може розглядатися слідчою суддею ОСОБА_4 , оскільки у скарзі ОСОБА_3 , серед іншого, заявлено вимоги про визнання бездіяльності та протиправності дій суддів Дніпровського районного суду м. Києва у кримінальноиу провадженні №0000003, порушено питання про внесення відомостей про вчинення ряду злочинів до ЄРДР відносно суддів цього ж суду, які на час розгляду даного питання здійснюють правосуддя у цьому ж суді та з якими заявник працює в одному колективі, що у світлі досліджених доводів особи, яка звернулася зі скаргою, може викликати сумніви в їх об`єктивному та неупередженому сприйнятті, у зв`язку з чим є обставиною, що виключає участь судді ОСОБА_4 , як слідчої судді, в розгляді даної скарги.

Зважаючи на те, що наведені слідчим суддею обставини у заяві про самовідвід, як прояв неупередженості до розгляду такої скарги, є обґрунтованими та достатніми з огляду на викладене вище, суддя вважає за необхідне, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, задовольнити заявлений самовідвід.

Така дія забезпечить уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності слідчого судді при розгляді зазначеного провадження, запобігання конфліктним ситуаціям, які ставлять під сумнів можливу неупередженість суддів, та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади вцілому, гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 75, 80-82, 369, 371-372, 376 КПК України, суд постановив:

самовідвід слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести слідчу суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги представника потерпілих голови комітету кредиторів ТОВ «Кінгз Капітал» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб ГСУ МВС України, Генеральної прокуратури України, суддів Дніпровського районного суду м. Києва та про зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09:15 год. 17.01.2020.

С у д д я: ОСОБА_5