Справа № 216/4459/19
Провадження № 1-кп/216/806/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000039 від 21.05.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, раніше не судимого, освіта не повна загально- середня, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду старшого стрільця механізованого відділення 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти механізованого батальйону, у військовому званні «молодший сержант»,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України,-

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2019 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів та угода про визнання винуватості.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2019 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця механізованого відділення 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти механізованого батальйону, у військовому званні «молодший сержант», 20 травня 2019 року приблизно о 23 год. 00 хв. знаходячись у приміщенні казарми механізованого батальйону зазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 21, 22, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил Україні, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, яке виразилось у завданні іншому військовослужбовцю старшому сержанту ОСОБА_6 одного удару правою рукою в область правого ока останнього, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді синців повік, субконьюнктивальний крововилив та контузію очного яблука правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, - порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

17.07.2019 року на стадії досудового розслідування між прокурором та підозрюваним було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 406 КК України та з застосуванням ст. 53 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник кожен окремо в судовому засіданні просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про те, що не заперечує щодо укладення угоди між прокурором та обвинуваченим та просив розгляд справи провести за його відсутності, права та обов`язки йому роз`ясненні.
Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 17.07.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та місцем служби характеризується позитивно, не одружений, однак має на утримані малолітню дитину, 2008 року народження, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря нарколога не перебував і не перебуває і те, потерпілий не заперечував щодо укладення угоди про визнання винуватості.
Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Матеріальної шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.07.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 000219 від 26.10.2019 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не судимого, учасника бойових дій, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду старшого стрільця механізованого відділення 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти механізованого батальйону, у військовому званні «молодший сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, та призначити узгоджену призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ст.ст. 53, 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1