УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ініціатора клопотання в режимі відео конференції - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та про повернення застави заставодавцю, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2014 року за № 20001068,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та про повернення застави заставодавцю, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2014 року за № 20001068.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 24.09.2019 року, дане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 .
26.09.2019 року слідчий суддя ОСОБА_4 подала заяву про самовідвід.
Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2019 року, заяву слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 про самовідвід задоволено, справу, відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 07.10.2019 року передано в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .
Як вбачається з клопотання, в його обґрунтування ОСОБА_3 посилався на те, що прокуратурою Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 29.03.2014 року за ч. 2 ст. 364 КК України щодо зловживання службовим становищем посадовими особами Запорізької міської ради та комунальних підприємств міста Запоріжжя.
11.10.2018 року у вказаному кримінальному провадженні, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2018 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 16.10.2018 року по 14.12.2018 року включно. При цьому, встановлено розмір застави у межах 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 3 524 000 грн.
14.11.2018 року ОСОБА_3 було звільнено з під варти після внесення заставодавцем ОСОБА_5 застави у розмірі 3 524 000 грн.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2019 року у справі № 335/11343/18 відносно ОСОБА_3 змінено запобіжний захід на заставу у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 1 526 680,00 грн.
ОСОБА_3 вважає, що після обрання йому запобіжного заходу виникли такі обставини, які дозволяють йому звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу. Звертає увагу, що після обрання йому запобіжного заходу, та після спливу більше десяти місяців, жодної слідчої дії за його участі не відбулося. Протягом досудового розслідування у даному провадженні він жодним чином не ухилявся від виконання своїх процесуальних обов`язків, не перешкоджав встановленню істини у справі, а отже велика, надмірна сума застави не є необхідністю для забезпечення запобігання ризикам.
Крім того, просить врахувати, що на даний час всі перелічені слідством в клопотанні про обрання запобіжного заходу, ризики передбачені ст. 177 КПК України нівельовані, і є такими, що втратили з часом свою актуальність. Зокрема, ОСОБА_3 вказує, що тривалий час знаходиться вдома у м. Харків, без носіння електронного засобу контролю, а тому при бажанні же давно міг би переховуватися від органів досудового розслідування, впливати та тиснути на свідків. Проте за весь цей час ним не вчинено жодних дій, спрямованих на виїзд за межі України та переховування від слідства та суду. Крім того, відсутні будь-які заяви чи повідомлення від свідків чи від будь яких інших осіб щодо тиску або впливу на них.
Також, ОСОБА_3 має постійне місце проживання у м. Харкові та місце реєстрації, мешкає разом із родиною, має дружину, двох дітей, раніше до кримінальної відповідності не притягувався, має на утриманні сестру-інваліда 1 групи, 1961 року народження, яка є інвалідом починаючи з 1999 року.
Після обрання запобіжного заходу у ОСОБА_3 значно погіршився стан здоров`я. Так відразу після обрання запобіжного заходу 16.10.2018 року його у непритомному стані було госпіталізовано до відділення реанімації Запорізької міської багато профільної лікарні № 9. За результатами проведеного дослідження у лікарні було встановлено клінічний діагноз.
Крім того, у період перебування у слідчому ізоляторі № 10 у ОСОБА_3 суттєво погіршувався стан здоров`я. На протязі тривалого часу ОСОБА_3 перебував у медичному відділенні СІЗО, а 10.11.2018 року стався серцевий напад з підозрою на інфаркт та до нього було викликано швидку медичну допомогу, працівниками якої були вжиті необхідні медичні заходи.
Наступного дня після звільнення з-під варти 15.11.2018 року ОСОБА_3 було госпіталізовано до КУ Міська лікарня № 7 (м. Запоріжжя) у відділення кардіології.
26.11.2018 року ОСОБА_3 пройшов ультразвукове дослідження внутрішніх органів, за результатом якого було надано висновок: кіста лівої долі печінка, хронічний панкреатит.
Починаючи з 30.11.2018 року до 21.12.2018 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні неврозів та пограничних станів Інституту неврології, психіатрії та наркології у м. Харків.
У зв`язку з погіршенням здоров`я ОСОБА_3 на теперішній час знаходиться під постійним наглядом кардіолога, офтальмолога, що на його думку свідчить про необхідність проходження ним постійного лікування, медичної допомоги та як слід матеріальних затрат. Однак непомірна велика, надмірна сума застави не дозволяє йому цього зробити
Таким чином, на думку ОСОБА_3 з урахуванням всіх обставин справи, його стану здоров`я, майнового та сімейного стану, а також того, що на даний час фактично нівельовані та втратили з часом будь-яку актуальність ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є підстави для зміни запобіжного заходу та повернення розміру застави заставодавцю.
ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на викладені у клопотанні обставини.
Представник прокуратури Запорізької області в судове засідання не з`явився, про день та час місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
При цьому, 13.01.2020 року прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 надіслано на адресу суду відповідного листа щодо клопотання ОСОБА_3 .
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність прокурора, на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
11.10.2018 року ОСОБА_3 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 року, задоволено клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні за № 20001068 від 29.03.2014 року. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії ухвали, який закінчується 14.12.2018 року, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, - 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 3 524 000 грн., з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.10.2018 року, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 року, якою стосовно ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2019 року, за клопотанням захисника ОСОБА_7 , підозрюваному ОСОБА_3 змінено запобіжний захід на заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 153 680 грн. Покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме прибувати на виклик слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання. Заставу в сумі 3 370 320 грн. сплачену 12.11.2018 року та 13.11.2018 року заставодавцями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області повернуто платникам застави заставодавцям ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
31.05.2019 року заступником начальника нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001068 від 29.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 206 КК України, який в подальшому направлено до суду.
Однак, ухвалою колегією суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2019 року, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001068 від 29.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 206 КК України повернуто прокурору, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, вище вказана ухвала суду першої інстанції була оскаржена заступником начальника управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 .
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02.09.2019 року, апеляційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2019 року повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2019 року, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02.09.2019 року було відмовлено.
23.12.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001068 від 29.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 206 КК України на підставі п. 3 ч. 2 ст. 283 та ст. 291 КПК України направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
На даний час, згідно інформації викладеної на сайті Судова влада, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 призначено до судового розгляду на 27.05.2020 року на 11.00 год.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, міцність соціальних зв`язків у обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього утриманців, дані про особу обвинуваченого, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого обвинувачується особа.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Як вбачається з матеріалів клопотання на момент їх подачі, клопотання ОСОБА_3 не містить і слідчим суддею при його розгляді не встановлено обставин, які би свідчили, що необхідність застосування до ОСОБА_3 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на теперішній час відпала.
Надані ОСОБА_3 медичні документи матеріали, які характеризують його особу, та матеріали які свідчать про його сімейний та майновий стан, з урахуванням всіх обставин та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не можуть бути враховані в якості достатніх підстав для зміни запобіжного заходу.

В судовому засіданні не спростовано факту обґрунтованості повідомленої ОСОБА_3 підозри та не було надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що на даний час відсутні ризики, які були враховані судом при застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що виключних обставин для зміни запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_3 немає.
Відповідно до п. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2012 року № 15, застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), в якому міститься рішення про повернення застави.
Враховуючи те, що підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 слідчим суддею не встановлено, дія запобіжного заходу у вигляді застави на момент розгляду клопотання не припинялася, а отже правових підстав для повернення грошових коштів, внесених як застава до ОСОБА_3 на данний час немає.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити у повному обсязі.
Що стосується доводів прокурора викладених у листі від 13.01.2020 року № 04/2-2637-18 про те, що скарга ОСОБА_3 не підлягає розгляду слідчим суддею з тих підстав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 закінчено, оскільки обвинувальний акт відносно перебуває на розгляді суду, то слідчий суддя звертає увагу не те, що відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Bellet v. Fгаnсе, в якому зазначено, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Крім цього, клопотання ОСОБА_3 було подано останнім до суду до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 29.03.2014 року.
Керуючись ст.ст. 177-179, 182, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та про повернення застави заставодавцю - відмовити.
Повний текст ухвали виготовлений 12.05.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1