Справа № 472/104/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 березня 2020 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 смт Веселинове у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000047 від 30 січня 2020 року, клопотання слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузинове Іванівського району Одеської області, громадянина України, одруженого, офіційно на працюючого, із середньою освітою, раніше судимого: 01.06.2018 року Київським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, 30.01.2020 звільненого умовно-достроково ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 22.01.2020 року, невідбутий строк 9 місяців 19 днів, зареєстрованого за адресою: с. Заводівка Березівського району Одеської області, фактичне проживаючого: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою Веселинівського районного суду відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 30 березня 2020 року.
Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органу досудового слідства та/обо суду та вчинити інше інше кримінальне правопорушення, вважає, що є всі підстави продовжити застосування відносно ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд продовжити обвинуваченому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики зазначені в клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою. Захисник ОСОБА_6 вважає за можливе та доцільне змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема на домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, обвинуваченого, захисника, дослідивши докази при розгляді клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначених частиною першою вказаної статті.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
При вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення підтвердилося.
Суд враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, раніше неодноразово судимий, 30.01.2020 звільненого умовно-достроково ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 22.01.2020 року, невідбута частина покарання 9 місяців 19 днів. ОСОБА_5 не працює, не має офіційних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків .
Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не має, підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не встановлено і застосування більш м`ягких запобіжних заходів на думку суду не забезпечать його належної процесуальної поведінки.
Отже, задовольняючи клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи відсутність доказів того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався і не був порушений, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Так, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальне становище, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченого покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого відповідні обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бузинове Іванівського району Одеської області, громадянина України, проживаючого по
АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів, тобто до 25 квітня 2020 року включно.
Розмір застави визначити у межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 168 (сто шістдесят вісім тисяч) 160 (сто шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:
Одержувач: ТУ ДСА України в Миколаївській області
Розрахунковий рахунок: UA0016294
Банк одержувача: ДКС України м. Київ
МФО: 820172

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до Веселинівського районного суду Миколаївської області за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме - з с. Поріччя Веселинівського району Миколаївської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Веселинівського районного суду Миколаївської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали закінчується о 24 год. 00 хв. 25 квітня 2020 року включно .
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1