печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, у рамках кримінального провадження № 0000046,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, у рамках кримінального провадження № 0000046.
У вимогах даної скарги адвокат просить зобов`язати уповноважених прокурорів Офісу Генерального прокурора, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.02.2019 у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту отримання копії ухвали слідчого судді, закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 та здійснити одну із процесуальних дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
В обґрунтування доводів скарги, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що слідчими третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.02.2019 за підозрою колишнього начальника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 111 КК України.
Процесуальне керівництво досудового розслідування здійснюється групою прокурорів Офісу Генерального прокурора.
У період з 02 лютого до 14 листопада 2019 року досудове розслідування здійснювалося старшими слідчими слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області під процесуальним керівництвом прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури.
25.02.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 111 КК України.
У скарзі має місце посилання адвоката на наступні обставини, що досудове розслідування повинно було бути закінчено 23.11.2019, оскільки закінчився тримісячний строк досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а строк досудового розслідування понад 3 місяці не було продовжено слідчим суддею в порядку п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 294 та ст. 295-1 КПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017).
Постановами заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_6 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено 19 03.2019 до 3-х місяців, тобто до 25.05.2019 та 15.04.2019 до 7-ми місяців, тобто 25.09.2019.
При цьому, захисник вказує на те, що постанова від 15.04.2019 заступника Генерального прокурора України є незаконною та складена в порушення п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 294 та ст. 295-1 КПК України, що у свою чергу вказує на порушення процедури продовження строку досудового розслідування.
16.05.2019 у відповідності до письмового повідомлення слідчого ОСОБА_7 завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту.
Таким чином, станом на початок виконання вимог ст. 290 КПК України до закінчення тримісячного строку досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 25.04.2019, залишалось 9 діб.
14.11.2019 постановою прокурора ОСОБА_8 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046.
Окрім того, захисник ОСОБА_3 вказує, що досудове розслідування повинно було бути закінчено 25.09.2019, навіть враховуючи постанову заступника Генерального прокурора від 14.11.2019 про продовження строку досудового розслідування до 7 місяців, оскільки у період з 16 травня по 14 листопада 2019 року не відбулося фактичного ознайомлення сторони захисту в порядку ст. 290 КПК України з матеріалами кримінального провадження, тобто цей строк повинен включатися у строк досудового розслідування.
Також захисник зазначає, що 25.02.2020 року закінчились дванадцять місяців із дня повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, що є максимально граничним терміном досудового розслідування у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 219 КПК України.
Крім того, захисник вказує, що досудове розслідування повинно було бути закінчено 23.03.2020, оскільки закінчився семимісячний термін досудового розслідування, а строк досудового розслідування понад сім місяців не було продовжено слідчим суддею в порядку п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 294 та ст. 295-1 КПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017).
Зокрема, 13.03.2020 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 до 12 місяців, тобто без ухвали слідчого судді, чим порушено вимоги п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 294 та ст. 295-1 КПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017).
Тому, подальше здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 без достатніх для того підстав, вимагає реагування з боку слідчого судді шляхом встановлення процесуальних строків для вчинення дій, пов`язаних із визначення строку для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_5 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги визначені у скарзі підтримує, просить задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив, вказує, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох та до семи місяців заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором постановами від 19 березня і 15 квітня 2019 року відповідно на підставі статей 36, 110, 219 і 294 КПК України (в редакції, що діяла станом на 15 березня 2018 року, тобто до введення в дію 16.03.2018 змін Законом №2147-УІІІ від 03.10.2017).
При продовженні строку досудового розслідування прокурором ураховано, що відомості про кримінальне правопорушення, обставини якого є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000046, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще 13.06.2014, що об`єктивно підтверджується інформацією про відомості, внесені до Реєстру.
Тому продовження строку досудового розслідування прокурором відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Доводи сторони захисту щодо можливого продовження строку досудового розслідування до семи місяців у цьому кримінальному провадженні лише слідчим суддею є помилковими і не підтверджуються матеріалами досудового розслідування (процесуально) та інформацією про відомості, внесені до Реєстру.
Окрім того прокурор зазначає, що є хибною позиція сторони захисту про те, що передчасність та незаконність процесуальної дії в порядку ст. 290 КПК України підтверджена постановою нового старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_10 від 14.11.2019 про відновлення досудового розслідування, оскільки, будучи визначеним старшим групи прокурорів, останнім у формі постанови про відновлення досудового розслідування прийнято рішення про необхідність більш детального дослідження обставин кримінального провадження.
Також прокурор заперечуючи щодо скарги вказує, що не ґрунтується на вимогах законодавства твердження сторони захисту про необхідність включення у строк досудового розслідування періоду ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Так, відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України не включається у строк досудового розслідування «строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу».
Слідчий суддя, вислухавши пояснення захисника та прокурора, дослідивши матеріали надані учасниками процесу, приходить до наступних висновків.
Слідчими третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.02.2019 за підозрою колишнього начальника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 1 ст. 111 КК України.
25.02.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 111 КК України.
Відповідно до положеньст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Між тим, за практикою Європейського суду початком кримінального переслідування особи вважається не тільки момент формального повідомлення про підозру, а й момент коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було.
Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння», при цьому, «в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного» (рішення у справі «Екле проти Німеччини»). При цьому, за практикою ЄСПЛ висуненням обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії»), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінґайзен проти Австрії»).
При цьому, Європейським судом з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення» пов`язане із вчиненням різноманітних процесуальних дій, передбачених національним законодавством, від початку досудового розслідування і до ухвалення судового рішення.

Таким чином, з огляду на ст. 9 КПК України та практику Європейського суду з прав людини особа, відносно якої розпочате досудове розслідування за фактом вчинення цією особою конкретного кримінального правопорушення, повинна мати процесуальні права підозрюваного та відповідно до положень ч. 6 ст. 28 КПК України.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Так, 25.02.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 111 КК України.
Як вбачається із матеріалів провадження, постановою заступника Генерального прокурора Головного військовового прокурора ОСОБА_6 від 19.03.2019 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 0000046 до трьох місяців, тобто до 25.05.2019.
Відповідно до постанови заступника Генерального прокурора Головного військовового прокурора ОСОБА_6 від 15.04.2019 строк досудового розслідування кримінального провадження до 0000046 продовжено до семи місяців, тобто до 25.09.2019.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
При цьому даною статтею декларовано, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:
1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості;
3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Положеннями ч. 3 ст. 294 КПК України регламентовано порядок продовження строку досудового розслідування, відповідно до якої такий строк може бути продовжений, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.
Вдаючись до аналізу наведених положень закону, строк досудового розслідування може бути продовжено до шести та дванадцяти місяців виключно слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.
За таких обставин, слідчий суддя знаходить слушними доводи сторони захисту щодо незаконності продовження строку досудового розслідування до семи місяців, оскільки порушено порядок такого продовження строку.
При цьому є безпідставними доводи прокурора, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох та до семи місяців заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором постановами від 19 березня і 15 квітня 2019 року відповідно на підставі статей 36, 110, 219 і 294 КПК України, в редакції, що діяла станом на 15 березня 2018 року, тобто до введення в дію 16.03.2018 змін Законом №2147-УІІІ від 03.10.2017, тому що, у кримінальному провадженні № 0000046 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, внесено до ЄРДР 02.02.2019, тобто після 15.03.2018 та дане кримінальне провадження є самостійним та відповідно до нього застосовуються зміни до КПК України згідно з ЗУ № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Окрім того, у скарзі має місце посилання захисника на обставини щодо незаконності відновлення досудового розслідування після оголошення про завернення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування строні захисту, слід зазначити наступне.
Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 15.05.2019 визнано зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 докази достатніми для складення обвинувального акта відносно ОСОБА_5 , а досудове розслідування завершеним.
16.05.2019 слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Постановою старшого прокурора групи прокурорів начальника відділу протидії корупції у військовій сфері та в оборонно-промисловому комплексі управління представництва інтересів держави у воєнній сфері Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.11.2019 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046.
Мотивуючи дану постанову, сторона обвинувачення зазначає, що у кримінальному провадженні виникла необхідність у відновленні досудового розслідування для збору доказів, прийняття необхідних процесуальних рішень з метою забезпечення належного виконання визначених кримінальним процесуальним законодавством завдань кримінального провадження, у тому числі забезпечення прав його учасників.
Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, з моменту винесення постанови прокуророра від 15.05.2019 розпочалась стадія завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000046.
Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Оголошення сторонам про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів іншій стороні є процесуальною гарантією здійснення права на захист підозрюваним та одночасно одним із засобів перевірки повноти і всебічності проведеного досудового розслідування.
Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.
Згідно ч. 9 ст. 290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
При цьому закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. Такі письмові документи повинні додаватися до матеріалів кримінального провадження як підтвердження того, що кожна із сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження (зокрема, права вимагати відкриття матеріалів провадження та права на ознайомлення з цими матеріалами).
Водночас ч. 10 ст. 290 КПК України регламентовано спеціальний порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріалів кримінального провадження. Так, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Таким чином, обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку ст. 290 КПК, допускається лише на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлено певний строк для такого ознайомлення.
Іншого порядку підтвердження факту відкриття матеріалів стороною кримінального провадження протилежній стороні в разі зловживання нею своїми процесуальними правами (зволікання при ознайомленні з матеріалами або відмови у письмовому підтвердженні факту надання доступу до матеріалів) у КПК не передбачено.
Разом з тим, у матеріалах провадження відсутні докази того, що строною захисту було розпочато ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, та у судовому засіданні таких доказів надано не було, тобто відсутні підтвердження факту відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження в розумінні положень ст. 290 КПК України.
При цьому, сторона обвинувачення не використовувала механізму, визначеного ч. 10 ст. 290 КПК України, що дозволяє у процесуальний спосіб встановити строк ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та виконанні свого процесуального обов`язку письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їй доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, у разі доведення зволікання стороною захисту.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Так, постановою старшого прокурора групи прокурорів начальника відділу протидії корупції у військовій сфері та в оборонно-промисловому комплексі управління представництва інтересів держави у воєнній сфері Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.11.2019 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046, тобто прокурором фактично повернуто кримінальне провадження з етапу завершення досудового розслідування до стадії досудового розслідування кримінального провадження.
Поряд з цим, такі дії органу досудового розслідування не узгоджуються із положеннями кримінально процесуального законодавства, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо:
1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком;
2) оголошено в розшук підозрюваного;
2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування;
3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Статтею 282 КПК України регламентовано порядок відновлення досдуоовго розслідування кримінального провадження, а саме зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування.
Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Тобто, чинний КПК України допускає відновлення досудового розслідування лише у єдиному випадку, у разі його зупинення, наслідком такого рішення є неповернення на попередню стадію досудового розслідування, а поновлення процесуальних строків, які були тимчасово призупинені.
За таких обставин, постанова про відновлення досудового розслідування від 14.11.2019 не узгоджується із положеннями кримінально-процесуального законодавства, оскільки законодавець не наділяє можливістю повернення до стадії здійснення досудового розслідування під час виконання положень ст. 290 КПК України.
Поряд із цим, у рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.
У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Зважаючи на викладені обставини, недотримання положень процесуального закону при відновленні досудового розслідування після завершення досудового розслідування кримінального провадження, вказує на недопустимість зібраних доказів отриманих після встановлених порушень, а також те, що строки досудового розслідування кримінального провадження закінчились.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження; будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Частинами 1 та 2 ст. 283 КПК України встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особи про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.
Частиною 2 ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 28 КПК Українипід час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
За змістом ч. 2 ст. 28 КПК Українипроведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Перевіряючи доводи особи, яка звернулась із клопотанням з приводу порушення розумних строків проведення досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
З нормативного визначення ч. 3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
За наведених вище обставин, слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, та є таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі.
Крім того, органом досудового розслідування неодноразово продовжувалися строки досудового розслідування, які в сукупності, починаючи від моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру і станом на сьогоднішній день, перевищують максимально допустимі межі строків досудового розслідування, встановлених кримінальним процесуальним законодавством.
У зв`язку з чим, подальше розслідування зазначеного кримінального провадження і згадування в їх контексті ОСОБА_5 без прийняття процесуальних рішень про звернення до суду з обвинувальним актом чи його закриття є прямим та суттєвим втручанням в права та законні інтереси ОСОБА_5 , визначені ч. 5 ст. 28 КПК України щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Тому, подальше здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , вимагає реагування з боку слідчого судді шляхом встановлення процесуальних строків для вчинення дій, пов`язаних із визначення строку для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_5 .
Таким чином, слідчий суддя погоджується з твердженням сторони захисту щодо недотримання стороною обвинувачення граничних строків проведення досудового розслідування та вважає порушеним правом ОСОБА_5 на справедливий розгляд справи в розумні строки без необґрунтованих затримок, визначене ст.ст. 9, 21, 113, 283 КПК України.
У цьому контексті не можна не звернути увагу на практику ЄСПЛ, який неодноразово зазначав свою позицію щодо проведення ефективного офіційного розслідування та дотримання розумних строків. Наприклад, у рішенні у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 ЄСПЛ зазначив, що відлік перебігу розгляду кримінальної справи для вирішення питання щодо його «розумності» у сенсі ч. 1 ст. 6 Конвенції починається з моменту виявлення ставлення державних органів до особи, як до підозрюваного або як до обвинуваченого у вчиненні злочину.
ЄСПЛ нагадує, що період часу, який має бути взятий до уваги для визначення тривалості кримінального провадження, починається з дня, коли особу «обвинувачено» в автономному або матеріальному розумінні цього терміна. Він закінчується у день, коли обвинувачення остаточно визначено або провадження припинено.(«Антоненков та інші проти України», 30 березня 2004 року).
За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на необхідність вчинення у згадуваному кримінальному провадженні дій, визначенихст. 283 КПК України.
Частинами 1 та 2 ст. 283 КПК України встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особи про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.
Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає можливим та необхідним встановити строк уповноваженому прокурору Офісу Генерального прокурора, у рамках кримінального провадження № 0000046 у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000046, строк 1 (один) місяць для завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0000046 від 02.02.2019 та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_5 .
При цьому, з урахуванням загального строку проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000046 від 02.02.2019, а також враховуючи те що прийняття даного рішення потребує вчинення певних процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що строк в 1 (місяць) є достнім для прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Зазначене встановлення строків, на переконання слідчого судді в повній мірі відповідатиме балансу легітимного інтересу у розслідуванні злочинів з цінностями і інтересами суспільства та жодним чином не буде перешкоджати реалізації права ОСОБА_5 на захист.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,8,9,28,110,114,280,281, 283 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, у рамках кримінального провадження № 0000046 задовольнити частково.

Встановити уповноваженому прокурору Офісу Генерального прокурора, у рамках кримінального провадження № 0000046 у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000046, строк 1 (один) місяць для завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0000046 від 02.02.2019 та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_5 .

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Визначений ухвалою слідчого судді строк слід обраховувати з моменту її отримання.

Контроль за виконання покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1