Справа № 696/344/17

УХВАЛА

10 грудня 2019 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора, що здійснює процесуальне керівництво під час підготовчого судового засідання обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000026, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.01.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олянино Кам`янського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, тримається під вартою у ДП "Черкаське СІЗО"

у вчиненні злочину, передбаченому ч..2 ст.121 КК України

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

у судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого з огляду на те, що продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, які, на даний час не зменшилися. Зазначив, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, не має постійного місця проживання та роботи, не має достатніх матеріальних цінностей для проживання, в зв`язку з цим може вчинити інші кримінальні правопорушення, крім того, знаючи про можливу міру покарання за вчинений злочин, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зауважив, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання, заявленого прокурором.

Захисник обвинуваченого просив у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою відмовити та застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, на які звертав увагу прокурор, на даному етапі судового розгляду, відпали. Крім того, захисник зауважив, що докази, дослідженні при винесенні вироку суддею ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню, зокрема експертизи, були проведенні в рамках іншого кримінального провадження, відтак не можуть бути досліджені судом при розгляді цієї справи. Також зазначив, що ним, до матеріалів даної справи, були долучені докази, що мали значення для об`єктивного розгляду справи, однак, такі в матеріалах відсутні.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд вислухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилається заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта» проти Італії (Labita v. Italy), Справа «Харченко проти України (заява № 40107/02, п.79).

Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Судом при прийнятті рішення враховується, що судовий розгляд кримінального провадження у даному складі суду розпочато спочатку, свідки не допитані, матеріали справи судом не досліджені.

Крім того, суд при продовженні ОСОБА_3 строку тримання під вартою враховує наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, можливість уникнення обвинуваченого від явки до суду, в зв`язку з обізнаністю про можливу міру покарання, вчинення інших кримінальних правопорушень, вплив на свідків, потерпілого, відсутність міцних соціальних зв`язків, що унеможливлює забезпечення його належної процесуальної поведінки та з метою охорони загальносуспільних прав та інтересів, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 строк тримання під вартою ще на два місяці.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на предмет неналежності доказів наявних в матеріалах справи та відсутності поданих ним документів, оскільки на даному етапі розгляді справи зазначені питання судом не вирішуються.

Керуючись ст.8,9,11, 177-178, 183, 313 КПК України, суд

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 07 лютого 2020 року включно.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали направити до ДП «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання та вручити обвинуваченому ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали проголошений 13 грудня 2019 року о 14.45 год.

Головуючий: ОСОБА_1