№559/1016/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області угоду про визнання винуватості від 02 липня 2020 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000350 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000350 від 25 квітня 2020 року відносно

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні 3 малолітніх дітей, машиніст котлів ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», раніше судимого:
- вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 лютого 2020 року, за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.
Штраф сплачено згідно квитанції 0.0..1 від 24 лютого 2020 року,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 25 квітня 2020 року, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого побутового конфлікту з співмешканцем матері ОСОБА_6 , з метою його вирішення на свою користь, вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, 25 квітня 2020 року, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов у кімнату спальні де в цей час перебував ОСОБА_6 , та умисно наніс кулаками та ногами удари в область голови, грудної клітки та живота ОСОБА_6 . Після цього, закінчивши спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вийшов із кімнати спальні, де в цей час перебував ОСОБА_6 , та пішов у кімнату кухні. В подальшому ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , через декілька хвилин знову зайшов у кімнату спальні, де перебував ОСОБА_6 , та почав наносити останньому тілесні ушкодження кулаками та ногами в область голови, грудної клітки та живота.
Згідно висновку експерта №101, від 21.05.2020, за результатами проведення судово- медичної експертизи спрямованої на встановлення тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, у ОСОБА_6 , були виявлені тілесні ушкодження у виді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних гематом лиця які виникли від декількох дій тупого(их) предмету(ів), могли утворитись від ударів руками та(чи) ногами і які згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тілесні ушкодження у виді - закритої травми грудної клітки, перелому 8 ребра справа, правобічний пневмогемоторакс, множинних гематом грудної клітки які виникли від одного-двох травматичних впливів дій тупого(их) предмету(ів), могли утворитися від ударів руками та(чи) ногами і які згідно П.2.І.З.Л. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95 р.) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
02 липня 2020 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000350 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України з встановленням останньому іспитового строку на 2 роки. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_8 погодився.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він цілком розуміє наслідки укладення даної угоди.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , прокурора, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода про визнання винуватості від 02 липня 2020 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000350 та обвинуваченим ОСОБА_4 ,підлягає затвердженню.

У відповідності до вимог ч.2,4,5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто як умисні, протиправні дії, що виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно вимог ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Зміст угоди про визнання винуватості від 02 липня 2020 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000350 та обвинуваченим ОСОБА_4 ,відповідає вимогам ст.472 КПК України.

У відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості від 02 липня 2020 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000350 та обвинуваченим ОСОБА_4 , передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_10 є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого вику.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; міра покарання є такою, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому є всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості від 02 липня 2020 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000350 та обвинуваченим ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 26 травня 2020 року речовим доказом визнано зразок крові ОСОБА_6 та зразок крові ОСОБА_4 , який зберігається у КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради.

(а. с. 56 кримінального провадження № 0000350)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 26 травня 2020 року речовим доказом визнано вирізку з покривала, яка поміщена в паперовий конверт НПУ ГСУ, вирізку з простині, яка поміщена паперовий конверт НПУ ГСУ, штани та та куртку ОСОБА_6 , які поміщено до картонної коробки, куртку ОСОБА_4 , яку поміщено в картонну коробку, які передано в камеру зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а. с. 69 кримінального провадження № 0000350)
Витрати на залучення експерта в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 квітня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було прийнято рішення про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, строком до 24 червня 2020 року. Станом на 02 липня 2020 року строк дії ухвали припинив свою дію.

У відповідності до ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим кодексом.

НА ПІДСТАВІ НАВЕДЕНОГО,
КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 368, 370, 374, 394, 473-476, КПК УКРАЇНИ,
СУД, -
УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості від 02 липня 2020 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000350 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000350, яке внесено до ЄРДР 25 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України затвердити.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_11 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:
-зразок крові ОСОБА_6 та зразок крові ОСОБА_4 , який зберігається у КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради знищити;
- вирізку з покривала, яка поміщена в паперовий конверт НПУ ГСУ, вирізку з простині, яка поміщена паперовий конверт НПУ ГСУ, які передано в камеру зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;
-штани та куртку ОСОБА_6 , які поміщено до картонної коробки та передано в камеру зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_6 ;
-куртку ОСОБА_4 , яку поміщено в картонну коробку, яку передано в камеру зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1