Справа № 581/34/20
Провадження № 1-кп/581/12/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2020 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000001 від 1 січня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у м. Маріуполь Донецької області, проживає по АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, з середньою спеціальною освітою, перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога, засуджувався вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 8 грудня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до двох місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

1 жовтня 2019 року о 20 год. по 1-му провул. Благовіщенської, 14 у селищі Липова Долина ОСОБА_5 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, зокрема, обвинувачений словесно ображав потерпілу нецензурними словами, погрожував фізичною розправою над нею, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді громадських робіт.

21 жовтня 2019 року близько 17 год. 30 хв. по 1-му АДРЕСА_1 ОСОБА_5 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, зокрема, обвинувачений висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді громадських робіт.

20 листопада 2019 року близько 13 год. по 1-му АДРЕСА_1 ОСОБА_5 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, зокрема, обвинувачений висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 грудня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді громадських робіт.

Не зупинившись на вчиненому, 25 грудня 2019 року близько 18 год. 30 хв. по 1-му АДРЕСА_1 ОСОБА_5 знову вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, зокрема обвинувачений висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 систематичні психологічні страждання, які виразились у спричинених безсонні, почутті страху, емоційній невпевненості, зростанні особистісної тривожності, головному болю та побоюванні за власне життя (за свою безпеку), які тривали протягом декількох днів після сварок.

Вказані злочинні дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про примирення від 11 січня 2020 року, укладеною між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов угоди про примирення, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження, узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за вказаною статтею у вигляді арешту на строк 3 місяці.

У судовому засіданні потерпіла та обвинувачений підтвердили, що угода про примирення між ними укладена добровільно, така угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, не заперечував про її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Представник органу пробації ОСОБА_6 просив затвердити угоду про примирення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 474 КПК України суд має право затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

При цьому судом з`ясовано, що сторони угоди цілком правильно розуміють визначені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України наслідки укладення та затвердження даної угоди, права, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства та відповідають інтересам суспільства, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані, узгоджений вид покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 січня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1