Справа № 359/5998/19
Провадження № 1-кп/359/172/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 лютого 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , представників потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією кримінальне провадження №0000426, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Олександрівка Красноперекопського району Кримської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової кратки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України за наступних обставин.
Так, відповідно до наказу № 12/п від 05.12.2017 ОСОБА_6 призначено на посаду інженера зміни В1 дільниці базового технічного обслуговування ТОВ «Маутехнік».
Крім того, відповідно до наказу № 910/п від 05.12.2017 ОСОБА_6 , з 06.12.2017 прийнято за сумісництвом на посаду інженера зміни відділу контролю якості ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».
Так, 02.05.2018 року, о 18 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебував на території ДП «МА «Бориспіль», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, а саме на стоянці № 20, де виконував роботи по обслуговуванню повітряного судна «Boeing 737-500».
В цей же час, перебуваючи на борту вказаного літака ОСОБА_6 , побачив димозахисну маску РВЕ Protektive Breathing Equipment, заводський номер S/N НОМЕР_2 , після чого у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці, в той же період часу, діючи таємно, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний та незаконний характер, помістив вказану димозахисну маску до пакету та переніс її до ангару, який знаходиться на території ДП «МА «Бориспіль».
18.05.2018 року, о 19 годині, ОСОБА_6 продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, повернувся до вказаного ангару в якому він 02.05.2018 року залишив вказану димозахисну маску, помістив її до свого рюкзака, із яким останній прийшов на території аеропорту.
В подальшому, на контрольно-пропускному пункті № 5 в ході перевірки сумки ОСОБА_6 працівниками служби авіаційної безпеки виявлено викрадену ним вказану димозахисну маску.
Внаслідок вчинення ОСОБА_6 вказаних злочинних дій ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» завдано майнову шкоду на загальну суму 3395 гривень 81 копійку.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснено шляхом дослідження доказів обвинувачення та захисту, допиту свідків й обвинуваченого в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

За наслідками такого розгляду судом встановлено доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні саме указаного кримінального правопорушення із зазначеним формулюванням обвинувачення згідно обвинувального акту.

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), інкримінованого ОСОБА_6 є таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Доказами винуватості ОСОБА_6 є подані стороною обвинувачення письмові докази, допит обвинуваченого.

Так, допитаний 02.12.2019 року обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що не згоден з пред`явленим йому обвинуваченням, вину не визнає. Зазначив, що його затримали на КПП з маскою, умислу на викрадення маски у нього не було, остання повернута була в справному стані та використовувалася на борту літака. Пояснив, що керівництво тиснули на нього аби він в іншій частині себе оговорив, зважаючи на те, що збиток невеликий та його будуть вираховувати з заробітної плати, в іншому випадку його звільнять. В результаті його звільнили з роботи та через деякий час завели кримінальне провадження. В той же час, обвинувачений змінив свою позицію та визнав вину у вчиненні крадіжки саме димозахисної маски, як такої що вчинена ним безпосередньо, однак на його думку вона не мала значення для авіакомпанії.

Інших крадіжок та розукомплектувань обладнання на повітряних суднах чи у місцях зберігання майна авіакомпанії він не вчиняв. Письмові пояснення ним були написані під тиском працівників внутрішньої безпеки авіакомпанії і за умови, що він продовжить працювати надалі з відрахуванням певних сум із заробітної плати, однак його все одно було звільнено.

З цього приводу допитані свідки не надали інформації, яка б мала відношення до встановлення фактичних обставин вчиненого правопорушення. Тому такі покази свідків суд оцінює критично, оскільки жоден з них не був очевидцем події злочину.
Так, допитаний 24.01.2020 року у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , показав, що він прийшов на роботу в нічну зміну, точної дати не пам`ятає, до нього підійшов колега ОСОБА_13 та попросив виписати перепустку на ОСОБА_6 . Для цього потрібно було, аби ОСОБА_6 , зокрема, розписався у журналі і перепустці, останній підійти не зміг, а тому він відмовив йому у видачі перепустки. Про те що сталося дізнався від керівника, який підходив до нього згодом та розпитував.
Допитаний 24.01.2020 року у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , показав, що про крадіжку дізнався після скоєного. Коли він повертався додому після зміни до нього підійшов керівник зміни і попросив віддати ОСОБА_6 перепустку на КП №5 аеропорту «Бориспіль». Дану перепустку він віддав колегам САБ, які були поруч із ОСОБА_6 . Жодних інших обставин не відомо.
Крім того, допитаний 24.01.2020 року у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , показав, що про скоєння крадіжки маски знає лише зі слів. В цей день він пішов на роботу, через деякий час прийшов до нього комплектувальник із печаткою та зазначив, що здавали на склад маску, але інженер ДК не поставив свою печать на сертифікат, яка підтверджує, що маска здається на склад в справному стані, що і було зроблено, оскільки були відсутні будь-які перешкоди цьому. У нього відсутні відомості щодо несправності маски та її подальша доля.
Щодо допиту інших свідків, то сторони обвинувачення та захисту не заявляли їх як докази, а тому їх виклик судом не здійснювався.
В той же час, представником потерпілого ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» було подано цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України, який був підтриманий останнім у судовому засіданні.
З урахуванням викладених вище показів обвинуваченого та з урахуванням досліджених письмових доказів, суд вважає винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведеною в межах саме пред`явленого обвинувачення, а саме: викрадення димозахисної маски, яка була повернута авіакомпанії, оскільки виявлена у ОСОБА_6 на контрольно-пропускному пункті, з урахуванням наступного.
Так, доказами вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України є особисті покази останнього з цього приводу, а також наступні докази:

-заява в порядку ст. 214 КПК України від 04.07.2018 року № 01.01-246, з якого вбачається, що 18.05.2018 року під час перевірки та контролю речей ОСОБА_6 на КПП №5 аеропорту «Бориспіль» було виявлено комплект димозахисної маски креслярський номер P/N 802300-14, заводський номер S/N E15080043 та копію сертифікату до нього (а.с. 129);
-акт про результати службового розслідування від 31.07.2018 року (а.с. 130-135);
-акт відсутності компонентів на ПС МАУ від 25.05.2018 року (а.с. 136);
-копія разової матеріальної перепустки на ім`я ОСОБА_6 від 18.05.2018 року (а.с. 138);
-копія акту про порушення від 18.05.2018 року (а.с. 139);
-протокол огляду від 08.08.2018 року з фотоілюстраціями (а.с. 173-179).
Окрім перерахованих вище доказів вини обвинуваченого, його вина також підтверджується наданими власними показами обвинуваченого ОСОБА_6 . При цьому повідомив суду спосіб, яким він здійснив викрадення маски. Зазначив, що вибачається за скоєне. Попередні його покази були спрямовані на уникнення ним відповідальності, зважаючи на цивільний позов авіакомпанії.

На думку суду указані покази узгоджуються з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами, а тому суд приймає їх до уваги та в основу обвинувального вироку.

Так, незважаючи на зміну показів обвинуваченим щодо визнання чи невизнання своєї вини, - вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, під час судового розгляду даного кримінального провадження, знайшло своє підтвердження.

З урахуванням зазначених вище доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України, доведена стороною обвинувачення повністю.
Суд критично оцінює пояснювальні записки ОСОБА_6 , згідно яких останній вину визнав у вчиненні крадіжки (а.с. 140-156), оскільки такі пояснення надані в незасвідченій копії, а самі пояснення не можуть бути предметом оцінки в порядку ст. 89 КК України з точки зору їх допустимості та достатності. Крім того, зважаючи на покази обвинуваченого щодо підстав її написання (під тиском) суд не може брати такі пояснення до уваги як доказ обвинувачення, а тому виключає їх з переліку доказів, що доводять винуватість обвинуваченого.
Незважаючи на це, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, є доведеною поза розумним сумнівом.
Крім зазначених вище доказів в судовому засіданні дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого, процесуальні витрати у справі та речові докази.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.

Розгляд кримінального провадження здійснювався судом в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, підстав для цього судом не встановлено.

Попереднє невизнання своєї вини ОСОБА_6 , суд розцінює як спосіб уникнення ним відповідальності за скоєне, оскільки зібрані органом досудового розслідування докази підтверджують наявність у ОСОБА_6 умислу на вчинення крадіжки.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належним та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки).
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.
Так, майно, яким заволодів обвинувачений ОСОБА_6 було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. Факт необхідності у користуванні димозахисною маскою, не давав йому право на вчинення крадіжки у ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», цим майном обвинувачений заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим у відсутності інших осіб. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_6 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодів, було для нього чужим, і він не мав права на нього. Викрадання цього майна здійснювалось всупереч волі ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», але незважаючи на це, ОСОБА_6 бажав ним заволодіти. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь.
З огляду на наведені вище докази, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 містяться ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Саме тому, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_6 повинен бути засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Так, санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років., а тому вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Також судом враховується те, що даний злочин є умисним.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 67 КК України, згідно змінених показів під час судового засідання, судом не встановлено. З цього приводу, суд приймає до уваги попередню позицію обвинуваченого, та зміну ним показів, що не може свідчити про його щирість та відвертість.
У відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.
Також аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на те, що він має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога за місцем реєстрації не перебуває, розлучений та має двох дітей.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Згідно поданих до суду матеріалів викрадене майно повернуто представнику потерпілого ОСОБА_9 на відповідальне зберігання (а.с. 181). Доказів тому, що викрадена ОСОБА_6 димозахисна маска є непрацездатною суду не надано, подані матеріали доказів цьому не містять.

З цього приводу, суд вважає за доцільне обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп., передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого, на думку суду, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, та висновок суду під час провадження.

Крім того, в ході розгляду кримінального провадження представником потерпілого ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» було подано цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням злочином, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

З цього приводу прокурор не підтримав заявлений цивільний позов. Обвинувачений та його захисник просили суд відмовити представнику потерпілого у задоволенні заявленого цивільного позову, зважаючи на те, що шкода не заподіяна, оскільки обвинувачений був зупинений на КПП та предмет злочину було у нього вилучено.

При розгляді зазначеного позову суд керується вимогами ст. 128 КПК України та відповідними положеннями ЦК та ЦПК України.

З урахуванням встановлення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки, суд вважає про наявність підстав про відшкодування завданої злочином шкоди, однак, в той же час, суд бере до уваги факт того, що згідно матеріалів кримінального провадження, пояснень обвинуваченого та представника потерпілого, шкода завдана не була, оскільки димозахисна маска, яка є предметом даного злочину була повернута ОСОБА_6 працівникам КПП аеропорту «Бориспіль» та далі повернута представникам авіакомпанії. Доказів того, що повернута димозахисна маска була не справна матеріали кримінального провадження теж не містять. У цьому зв`язку, у суду відсутні правові підстави для висновку про наявність матеріальної шкоди у авіакомпанії та необхідність у цьому зв`язку її відшкодування за рахунок обвинуваченого. Крім того, розмір заявленого цивільного позову стосується також майна, відносно якого кримінальне провадження не здійснювалось, а тому підстав для визнання винуватим обвинуваченого у вчиненні інших крадіжок у суду немає, а тому немає законних підстав для вирішення цивільного позову в іншій частині на користь авіакомпанії. Тому, на думку суду, у задоволенні цивільного позову представника потерпілого необхідно відмовити.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого, на користь Держави України, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 572 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 128, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

ОСОБА_6 , зобов`язаний сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010004; код класифікації доходів: 21081100), - в місячний термін з моменту вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), на користь держави (отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010004; код класифікації доходів: 21081100), - 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
У задоволенні цивільного позову Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» до ОСОБА_6 , - відмовити.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: димозахисну маску РВЕ Protektive Breathing Equipment, креслярський номер НОМЕР_3 , заводський номер НОМЕР_4 , що переданий на відповідальне зберігання представнику Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», - залишити в користуванні Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1