У Х В А Л А
09 грудня 2019 року м. Хмельницький
В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, наполягає на їх задоволенні та вказав, що під час проведення амбулаторної експертизи експертами не було досліджено усі матеріали кримінального провадження, зокрема покази підозрюваного, а також не надано оцінку наявним у підозрюваного тілесних ушкодженням.
Слідчий щодо задоволення клопотання заперечив.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши надані матеріали кримінального првоадження, приходжу до наступних висновків.
26.11.2019 року захисник підозрюваного звернувся з клопотанням до слідчого про призначення ОСОБА_5 стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Цього ж дня, слідчим СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання. В обґрунтування постанови слідчим зазначено, що в межах кримінального провадження 08.11.2019 року призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_5 і відповідно до висновку експерта №641: ОСОБА_5 хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням) або недоумством не страждає, не страждав таким і на період інкримінованого йому злочину, а тому може та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; ОСОБА_5 в період вчинення злочину перебував поза будь-яким тимчасовим розладом душевної діяльності та психічним розладом; ОСОБА_5 в стані паталогічного сп`яніння не знаходився; ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними у момент скоєння злочину; ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно ст. 509 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо). У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Згідно ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Оскільки згідно висновку експерта №641 підозрюваний ОСОБА_5 не потребує тривалого спостереження та дослідження, експерти надали відповіді на поставленні запитання, а тому на думку слідчого судді слідчий вірно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника підозрюваного.
Таким чином, висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах справи.
Враховуючи викладене скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 242 -244, 303-309, 509 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 11.12.2019 року.

Слідчий суддя