Провадження № 1-кп/761/612/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0007369 від 27.08.2014 щодо обвинувачених:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ПП «Березюк», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ростов-на-Дону, громадянки України, з вищою освітою, працюючої в ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт», не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

стороною обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді генерального директора ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» (далі Товариство), код за , що за адресою: м. Київ вул. Вєтрова б. 23-А, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, згідно з посадовими обов`язками, затвердженими Статутом Товариства нової редакції від 2013 року, здійснює оперативне керівництво діяльністю Товариства; організацію виробничо-господарської діяльності Товариства; організацію фінансово-економічної роботи, обліку та звітності, ведення грошово-розрахункових операцій; організацію кадрової роботи та соціально-побутового обслуговування робітників Товариства.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного інженера Товариства, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, згідно з посадовими обов`язками, затвердженими Статутом Товариства нової редакції в 2013 році, здійснює організацію і контроль за виконанням робіт за замовленнями населення; керує роботою об`єднаної диспетчерської служби; здійснює керівництво роботою інженерів, майстрів ремонтних дільниць і оцінює якість їх роботи, організовує підготовку і підвищення кваліфікації працівників; готує документи для укладення договорів з підрядними організаціями на проведення ремонту житлового фонду та обслуговування інженерного обладнання.

17.07.2012 будинок № 18 за адресою: м. Київ вул. Митрополита Василя Липківського (Урицького), передано в експлуатацію Товариства згідно АВІЗО № 39 (заміна) від 17.07.2012.

У серпні 2014 року, ФО-П ОСОБА_6 , який діє від імені ТОВ «АЙ ТІ НЕТ» на підставі агентського договору від 01.08.2014 звернувся до Товариства з метою прокладення та розміщення кабелів телекомунікаційних мереж до вищевказаного будинку, з ціллю надання послуг мешканцям доступу до мережі Інтернет провайдером та в подальшому укладення договору сервітуту (далі Договір).

Вбачаючи в цьому отримання особистої вигоди, ОСОБА_4 спільно з генеральним директором Товариства ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомили ФО-П ОСОБА_6 , що вони не будуть перешкоджати йому виконувати роботи в прокладенні та розміщенні кабелів телекомунікаційних мереж до зазначеного вище будинку та підпишуть Договір. За вказане у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був намір отримати від ФО-П ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 5000 грн.

У послідуючому, доводивши свої злочинні дії до кінця, 25.09.2014, близько 14:30, в офісі Товариства за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали від ФО-П ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 5000 грн. та їх дії були викриті працівниками правоохоронних органів.

Тобто, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожний обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. .

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожного від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання мотивоване тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинено 25.09.2014 та у відповідності до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. За правилами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у разі пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину середньої тяжкості, сплив п`ятирічного строку є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Строк давності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закінчився 25.09.2019, а тому наявні передбачені законом підстави для звільнення останніх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника та просили задовольнити його. При цьому, обвинувачені не заперечили щодо закриття стосовно них кримінального провадження з нереабілітуючої підстави.

Прокурор вважав за можливе задовольнити клопотання захисника, так як строк притягнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності сплинув в серпні 2019 року, останні в розшуку не перебували. Зазначив, що у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати, речові докази, крім того, не застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.

Перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку обвинувачених та прокурора, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого висунуто обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , закінчено 25.09.2015.

Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

З моменту вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення середньої тяжкості минуло більше як 5 років, при цьому, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно останніх підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284 КПК України, ст. ст. 12, 44, 49 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожного звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007369 від 27.08.2014, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя