Справа № 216/43/19
Провадження № 1-кп/177/33/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2020
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002108 від 13.11.2018 щодо ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою посилаючись на продовження існування ризиків, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 при вирішенні вказаного клопотання покладалися на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2018 до ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався під час судового розгляду, востаннє ухвалою Криворізького районного суду від 22.04.2020, зі строком дії до 19.06.2020 включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням особи життя, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, і дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, не маючи стійких соціальних зв`язків, з метою уникнення покарання, може уникати явки до суд. Стан здоров`я обвинуваченого на теперішній час не перешкоджає перебуванню у місці ув`язнення.

Також суд враховує, що на даний час, з об`єктивних причин, у кримінальному провадженні, відповідно до визначеного порядку та обсягу дослідження доказів, не допитано усіх свідків, обвинуваченого, не досліджено матеріали кримінального провадження. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що обвинувачений, у зв`язку з відкриттям йому, та стороні захисту матеріалів кримінального провадження, обізнаний з приводу показань свідків на досудовому слідстві, суд вважає, що наявний ризик незаконно впливати на свідків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судом встановлено наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, а також ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, тому суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 392 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0002108 від 13.11.2018, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.08.2020 16 год. 50 хв. включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: