П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
представника цивільного відповідача - ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
особа, яка звернулася з заявою про продовження провадження у справі з метою реабілітації померлої підсудної ОСОБА_7 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст. 140 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст. 140 КК України.
До суду надійшли заява ОСОБА_9 від 18.09.2019 року та доповнення до заяви від 19.09.2019 року про залучення його до провадження як потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_9 звернувся з заявою про залучення його в якості потерпілого, посилаючись на те, що він разом з братом ОСОБА_4 та їхньою матір"ю ОСОБА_10 проживали разом з покійною однєю сім"єю, їх пов"язували тісні сімейні відносини, а саме спільне ведення домогосподарства, догляд за новонародженою ОСОБА_11 , вирішення побутових потреб, а після смерті ОСОБА_12 усіляко допомагав у догляді за малолітньою осиротілою дитиною .
Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_9 .
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_9 .
Інші учасники процесу заперечили проти заяви ОСОБА_9 .
Заслухавши думку прокурора, позицію учасників процесу щодо заяви ОСОБА_9 про залучення його як потерпілого, суд приходить до наступного.
Згідно п. 11 Перехідних положень КПК України, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.1 та ч.5 ст. 49 КПК України (в редакції 1960 року) потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. У справах про злочини, внаслідок яких сталася смерть потерпілого, права, передбачені цією статтею, мають його близькі родичі.
Пунктом 11 ст. 32 КПК України ( в редакції 1960 року) визначено, що близькі родичі це батьки, дружина, чоловік, діти, рідні брати і сестри, дід, баба, внуки.
Брат чоловіка померлої до вказаного переліку не входить.

Крім того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі № 643/6799/17 звернув увагу, що при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Однак, доказів того, що у вказаний період ОСОБА_9 та ОСОБА_12 були пов"язані спільним побутом та мали взаємні права і обов"язки суду не надано. Одна лише підстава проживання за однією адресою не може вважатися достатнім доказом наявності у осіб взажмних прав та обов"язків та спільного побуту.
У зв"язку з наведеним суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_9 потерпілим у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись п. 11 ст. 32 ч.5 ст. 49, ст. 273 КПК України ( в ред. 1960 року), -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_9 про визнання його потерпілим у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст. 140 КК України - відмовити.

Суддя: ОСОБА_1