Справа № 357/1122/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Біла Церква Київської області кримінальне провадження №0003827, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка Ставищенського району, Київської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Так, 15 грудня 2019 року, приблизно о 04.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи поруч з приміщенням нічного клубу «Кабаре» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бульвар Олекандрійський, 13А, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 удари правою та лівою рукою по обличчю останнього.
У результаті зазначених умисних дій, вчинених ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках обох очей, крововиливу у склері лівого ока, синця в лівій завушній ділянці, синця потиличної ділянки голови зліва, садна на підборідді, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підпадають під кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного нанесення легких тілесних ушкоджень.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав суду заяву, згідно якої останній відмовляється від обвинувачення та просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, мотивуючи тим, що повністю примирився із обвинуваченим ОСОБА_3 і не має до нього жодних матеріальних та моральних претензій. На підтвердження заявленого клопотання, надавши відповідну заяву, в якій останній просить суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку з їхнім примиренням.
Потерпілий наполягав, що його відмова від обвинувачення є добровільною і не пов`язана з тиском на нього з боку будь-яких осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в судовому засіданні визнав, фактичні обставини не оспорював, просив закрити провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Отже, обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду справи наполягали на закритті кримінального провадження у зв`язку з примиренням.
Вислухавши клопотання потерпілого, з`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстав зазначених потерпілим, а також враховуючи позиції захисника та обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення клопотання потерпілого, а обвинувачений в судовому засіданні щиро каявся, вину визнав у повному обсязі, суд проаналізувавши та зіставивши клопотання потерпілого з вимогами КПК України, приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Так, відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч. 2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням такого з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, та враховуючи думку потерпілого, який в судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначив, що будь-яких претензій матеріального й морального характеру до останнього не має та проти закриття кримінального провадження не заперечує.
Суд впевнився, що примирення з боку потерпілого стало результатом його добровільного волевиявлення.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті (у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закрити кримінальне провадження.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 46 КК України, керуючись ч. 2 п. 1 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, 370, 372 КПК України, суд,
П О С ТА Н О В И В :

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003827 від 17.12.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Речовий доказ СD-R диск, який зберігається у прокурора ОСОБА_4 при матеріалах кримінального провадження за № 0003827 від 17.12.2019, залишити зберігати у останньої.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

СуддяОСОБА_1