Cправа № 700/175/20
Провадження № 1-кс/700/110/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2020 р. смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з начальником Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням погодженим з начальником Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на житловий будинок реєстраційний номер майна 1641444 загальною площею 62,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання начальник слідчого відділення вказує, на те, що ОСОБА_4 , 19 лютого 2020 року близько о 10 години 00 хвилини, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, прийшов до лісового масиву у кварталі №80 виділі №7 Лисянського лісництва державного підприємства «Лисянське лісове господарство», який розташований на території Жаб`янської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, умисно, незаконно зрізав бензопилою сім сиро ростучих дерева породи «Акація» та залишив їх.
У подальшому 04.03.2020 близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_4 за допомогою трактора МТЗ 5 д.н.з. НОМЕР_1 та причепа двохосного до трактора д.н.з. НОМЕР_2 самовільно зрізану деревину з місця події вивозив у напрямку місця свого проживання та у подальшому неподалік від місця вирізки був виявлений працівниками ДП «Лисянське лісове господарство».
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 завдав державним інтересам, у галузі науково обґрунтованого, раціонального використання лісів, їх охороні та відтворенні для теперішніх та майбутніх поколінь, згідно розрахунку, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», заподіяно істотну шкоду на загальну суму 44036,92 гривень.

04.03.2020 року за вказаним фактом розпочате кримінальне провадження №0000051 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його вина повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

Даними протоколу ОМП від 04.03.2020;

Актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 05.03.2020 з додатком розрахунком збитків завданих самовільною порубкою дерев;

Даними протоколу ОМП від 05.03.2020;

Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від. 05.03.2020.

Згідно довідки інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2020 року № 204588790 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належить житловий будинок реєстраційний номер майна 1641444 загальною площею 62,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, ОСОБА_4 , завдав матеріальних збитків державі Україна на загальну суму 44036,92 грн, що підтверджується актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 05.03.2020 року з додатком розрахунком збитків завданих самовільною порубкою дерев та висновком експерта від 25.03.2020 року № 9/15.

Таким чином з метою забезпечення відшкодування збитків завданих державі та цивільного позову слідчий просить накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок реєстраційний номер майна 1641444 загальною площею 62,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області підтримав клопотання про арешт майна та просив його задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, інших учасників судового процесу, розглянувши клопотання та надані матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Так, частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що 04.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (кримінальне провадження № 0000051).

05.03.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі, необхідно заборонити розпоряджатися (відчужувати) вказаним майном.

Заборона володіти та користуватися майном підозрюваного призведе до істотного порушення його прав, а тому лише з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі, необхідно саме заборонити відчуження будинку підозрюваного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1641444 загальною площею 62,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони на відчуження.

Встановити термін дії ухвали про арешт майна пропорційно строку досудового розслідування.

Арешт може бути скасований в порядку визначеному ст. 174 КПК України.

Копії ухвали надіслати (вручити) прокурору, слідчому, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_1