Справа № 127/8792/20
Провадження №11-сс/801/325/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2020 року у кримінальному провадженні № 0000710 від 18.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника : ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2020 року клопотання слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 задоволено.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 ,
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:
-цілодобово не відлучатися із місця свого проживання , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з учасниками кримінального провадження; здати на зберігання документи для виїзду за кордон.

Згідно клопотання слідчого 17.04.2020 приблизно о 21:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в своєму автомобілі марки «RenaultCangoо» поблизу будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Залізнична, 70, помітив раніше не знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які йшли по вказаній вулиці. В цей час ОСОБА_10 вдарив ногою по автомобільній покришці, яка випадково покотилась та вдарилась в автомобіль ОСОБА_7 . Тоді ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, та виражаючи свою неповагу до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , незважаючи на вибачення ОСОБА_10 , вчинив з останніми словесну сварку, при цьому ображав їх нецензурними словами та погрожував їм фізичною розправою. Після цього ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи, повернувся до свого автомобіля, звідки взяв заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме револьвер під патрон «Флобера», і підійшов до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на відстань витягнутої руки та почав погрожувати їм застосуванням револьвера, після чого здійснив із нього два постріли в землю.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 здійснив з указаного револьвера один постріл в ліву ногу ОСОБА_10 та ще один в його праву щоку. У відповідь на це, з метою припинення незаконних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із застосуванням сили повалили на землю ОСОБА_7 та відібрали в нього револьвер, припинивши таким чином його хуліганські дії. Внаслідок таких дій ОСОБА_7 відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного хворого № 8198 від 17.04.2020 та № 5128 від 18.04.2020 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поверхневого поранення м`яких тканин правої щоки верхньої щелепи вогнепального поранення лівого стегна з наявністю металевого тіла (дробини).

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у повному обсязі слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу, а саме з 22-00 год. до 07-00 год. з залишенням в силі покладених на ОСОБА_7 обовязків або на особисте зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 мотивовано тим, що слідчим суддею в порушення вимог ст. 194, ст. 177 КПК України не перевірено обгрунтованість підозри, доведеність ризиків та можливість застосування більш мякого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року, доглядає за батьками пенсійного віку, знаходився в нейрохірургічному відділенні МКЛ ШМД з 18.04.2020 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та садна лиця, захисник вважає,що ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 18.04.2020 року необхідно скасувати як таку яка постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та розглянути можливість застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час з 22-00 год. до 07-00 год. або особистого зобовязання з покладенням на нього обовязків, передбачених ч.5 ст. 194 КК України, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , який просив обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу з 22-00 год по 07-00 год. та залишити в силі покладені судом обов`язки, оскільки підозрюваний має проходити амбулаторне лікування після отриманих тілесних ушкоджень, підозрюваного ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційну скаргу його захисника, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як у органів досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що саме він був ініціатором даної конфліктної ситуації, доказів на підтвердження потреби пройти підозрюваним лікування захисник не надав, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, оглянувши матеріали провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710 від 18.04.2020 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000710 від 18.04.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо, тому у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 щодо відсутності доказів, які б давали підстави для обгрунтовності підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необгрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та дійшов до вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, врахував особу підозрюваного, його вік, матеріальний стан, те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, дійшов висновку щодо доведеності ризиків того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, перевірив доведеність обставин, які свідчать, що жоден з більш мяких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належного виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що хоча захисник заперечує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, він у апеляційній скарзі ставить питання про доцільність застосування інших запобіжних заходів, тобто фактично погоджується з викладеним у клопотанні слідчого щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу.
З огляду на викладене доводи сторони захисту про необгрунтованість клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу є безпідставними.

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.
Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту суттєво обмежує його право допомагати своїм рідним, бути їм корисним, на думку колегії суддів є непереконливими та не спростовує висновки слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 , вчиняючи інкриміноване йому кримінальне правопорушення з грубим порушення громадського порядку та з мотивів явної неповаги до суспільства, не переймався тими обставинами, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина та батьки пенсійного віку.

Згідно довідки № 3769, виданої КНП «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» від 18.04.2020 року ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні МКЛ ШМД з 18.04.2020 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та садна лиця, проведено консервативне лікування та рекомендовано продовжити лікування станом на 21.04.2020 року.

Твердження захисника ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 на даний час потребує подальшого лікування в нейрохірургічному відділенні МКЛ ШМД не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Як пояснив захисник, довідку про хворобу підозрюваного він суду надати не може, оскільки продовження лікування не є потребою, а рекомендацією лікарів.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 та задоволення апеляційної скарги захисника .
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції ,-
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2020 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4