Справа № 308/94/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Холмок, громадянина України, з неповною середньою освітою, який тимчасово не працює, неодруженоого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 перебувають матеріали досудового розслідування в рамках кримінального провадження за №0000022 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань «06» січня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що ОСОБА_5 , 06 січня 2020 року близько 00 годині 00 хвилин, діючи за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередньо домовившись між собою про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поєднаним з проникненням до його житла, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, пішли до будинку АДРЕСА_2 .

Зайшовши до будинку АДРЕСА_2 (далі сторожова будівля) , шляхом відкриття вхідних дверей, де в той час знаходився охоронець даного помешкання ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 нанесли ОСОБА_9 тілесні ушкодження, небезпечні для життя чи здоров`я, а саме почали наносити удари руками зжатими в кулак та ногами в область голови та тулуба потерпілого ОСОБА_9 .. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 скористувавшись станом потерпілого відкрито заволоділи належним йому мобільним телефоном марки «NOKIA» моделі «105» та цифровим ефірним приймачем марки «ROMSAT» моделі «TR-9020HD» який належить ОСОБА_10 .

Після чого останні вийшли на подвір`я вказаної території де почали здійснювати пошкодження вікон сторожової будівлі шляхом їх розбиття за допомогою сторонніх предметів.

Далі підійшовши до складського приміщення яке знаходиться за вище вказаною адресою, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 висловили вимогу ОСОБА_9 щоб останній надав ключі від складського приміщення, проте не отримавши вказаних ключів гр. ОСОБА_5 маючи в руках сторонній предмет зовні схожий на сокиру здійснив ним замах та наніс удар в потилицю гр. ОСОБА_9 чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно довідки наданої КНП «Ужгородська районна лікарня Ужгородської районної ради» у гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено такі тілесні ушкодження, а саме: рубана рана шиї та тупа травма черева.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням до житла.

07.01.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Наявність обгрунтованої підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: показами потерпілого: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколами впізнання особи за фотознімками, речовим доказом, протоколом огляду речі.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , незаконно перешкоджати встановленню інших можливих свідків та інших співучасників даного злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що надає достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.

У провадженні слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 перебувають матеріали досудового розслідування в рамках кримінального провадження за №0000022 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань «06» січня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).

07.01.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: показами потерпілого: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколами впізнання особи за фотознімками, речовим доказом, протоколом огляду речей.

Будь яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в слідчим суддею не встановлено.

Окрім того, не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 залишаючись на волі, не буде ухилятись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на переконання суду, наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що обумовлено необхідністю досудового розслідування у кримінальному провадженні та відсутністю на даний час підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчим суддею приймається до уваги наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , незаконно перешкоджати встановленню інших можливих свідків та інших співучасників даного злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що надає достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що надає слідчому судді достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому вважаю, що клопотання є підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застави у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому суд приходить до переконання, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом слід встановити в розмірі 252240грн.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Холмок, громадянина України, з неповною середньою освітою, який тимчасово не працює, неодруженоого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 06 березня 2020 року.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом 252240/двісті п`ятдесят дві тисячі двісті сорок/грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

?не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1