Номер провадження: 11-сс/813/161/20
Номер справи місцевого суду: 522/991/20 1-кс/522/1586/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 20 січня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000128 від 18.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 20 січня 2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17.02.2020 року.

21 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси було виправлено описку в ухвалі про застосування запобіжного заходу та визначено вважати вірним строк дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, до 17.03.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 20 січня 2020 року, захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також посилаючись на неповноту судового розгляду, вважає, що оскаржувана ухвала є постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки слідчий суддя не взяв до уваги, що:

- підозра пред`явлена ОСОБА_10 є необґрунтованою;

- ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні;

- слідчий суддя не мотивував, чому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_10 ;

- слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання в м.Одесі, неофіційно працевлаштований та має на утриманні свою співмешканку;

- слідчий суддя порушив конституційні права підозрюваного, оскільки послався у своєму рішенні на притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності Вінницьким районним судом.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 18.01.2020 року приблизно о 05 годині 45 хвилин, екіпаж поліції «351» у складі інспектора УПП у м. Одесі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 та інспектора УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 прибувши на місце пригоди за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 86, помітили двох осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які побачили службовий автомобіль почали тікати в сторону провулку Книжковий в місті Одесі, екіпаж поліції прослідував за ними.

У подальшому, 18.01.2020 року приблизно о 05 годині 50 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_10 перебуваючи у провулку Книжковий в місті Одесі, з метою припинення його переслідування інспекторами поліції, умисно наніс один удар правою рукою в область голови інспектору УПП у м. Одесі старшому лейтенанту поліції ОСОБА_12 , спричинивши останньому побої у вигляді забоїв та саден обличчя.

20 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 17 березня 2020 року.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 18.01.2020 року;

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду речового доказу відеозапису з відеореєстратору службового автомобіля від 18.01.2020 року;

- показаннями свідка ОСОБА_13 від 18.01.2020 року;

- показаннями свідка ОСОБА_14 від 18.01.2020 року;

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Крім цього, слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що на цей час в Бершадськорму районному суді Вінницької області проводиться судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000461 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у зв`язку з чим є ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інший злочин.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_15 про те, що слідчий суддя порушив конституційні права ОСОБА_10 , оскільки врахував притягнення його до кримінальної відповідальності іншим судом, з огляду на положення п.3 ч.2 ст.183 КПК України, що передбачають врахування вищезазначених обставин при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В даному випадку по іншому кримінальному провадженні ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення.

Апеляційний суд бере до уваги обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_10 , знаходячись в працездатному віці офіційно не працевлаштований, не одружений, не має осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що на утриманні у ОСОБА_10 перебуває його співмешканка є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, не мав законних джерел доходу, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що на його утриманні перебувають будь-які особи. Крім того, стороною захисту не надано будь-яких доказів того, що співмешканка ОСОБА_10 є недієздатною або такою, що не може самостійно працювати.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та, згідно договору, вказане житло передане ОСОБА_10 у безоплатне користування, не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_10 не дає достатніх підстав вважати, що зазначена обставина може мати стримуючу дію та сприятиме зменшенню існуючих ризиків.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду питання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахував практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

При цьому, враховуючи те, що злочин було вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя, керуючись положеннями п.1) ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави у якості альтернативного запобіжного заходу.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 20 січня 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000128 від 18.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4