Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/123/2020 Справа № 641/6111/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сочі Російської Федерації, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 04.05.1992 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України (у редакції 1960 року) до 1 року 5 місяців позбавлення волі;
2) 28.03.1995 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України (у редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;
3) 03.11.1995 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України (у редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
4) 22.12.1998 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України (у редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;
5) 11.01.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,
6) 10.07.2003 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі,
7) 15.02.2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на два роки,

8) 17.03.2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК Україна до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

9) 22.10.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі,

10) 27.08.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 роки,

у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, та знову скоїв кримінальні правопорушення (злочини) за наступних обставин.
13.04.2017 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у маршрутному таксі № 232, яке рухалось по вул. Харківській у місті Харкові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконною збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з сумки, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрав електронну книгу ТМ «Ergo Book TFT0704», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 1960 від 10.05.2017 року складає 914 грн. Після чого розпорядився майном на власний розсуд.
Також, 16.08.2017 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходячись в маршрутному таксі № 1167, в районі зупинки «Південнопроектна» побачив у сумці раніше незнайомої йому ОСОБА_7 , яка стояла біля нього, мобільний телефон «Zopo C2», яким він вирішив таємно заволодіти, та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув із сумки ОСОБА_8 належний їй мобільний телефон «Zopo C2» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3867 від 23.08.2017 року 538,33 грн., і поклав його до своєї кишені, тим самим шляхом вільного доступу таємно викрав вищевказаний мобільний телефон ТМ «Zopo C2», та розпорядився ним на власний розсуд.
17.05.2018 року о 14 год. 15 хв. перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Морозова» по пр-ту Героїв Сталінграда в м. Харкові, ОСОБА_5 почав заходити до салону трамваю маршруту № 8, який здійснював посадку - висадку пасажирів та слідував з зупинки «Одеська» до зупинки «602 мікрорайон». Після чого, ОСОБА_5 знаходячись біля задніх дверей трамваю, який здійснював рух за маршрутом № 8, який знаходився на вищевказаній зупинці побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , яка здійснювала посадку до салону трамваю через задні двері, та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконною збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, із задньої кишені штанів останньої дістав мобільний телефон марки «Meizu» моделі «m3s», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на загальну суму 1837 грн., яким розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, розкаявся у скоєному та підтвердив обставини вчинених ним злочинів, як зазначено вище, при цьому пояснив, що скоїв злочини у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальних актах, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, за згоди учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень (злочинів) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно за епізодами від 13.04.2017, 16.08.2017 та 17.05.2018 року вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.2 ст.185 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдромом залежності від алкоголю, не одружений, раніше неодноразово судимий, останній раз 27.08.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 роки.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості; повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні за всіма епізодами злочинів від 13.04.2017, 16.08.2017, 17.05.2018 року, кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність, незалежно від часу їх вчинення.
У відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Також, судом враховано, що ОСОБА_5 вчинив злочин після постановлення вироку та до повного відбуття покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про необхідність застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 положень ч. 1 ст. 71 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання та кількість епізодів злочинної діяльності, і вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_5 один з злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, вчинено 13.04.2017 року, тобто до 20 червня 2017 року. Таким чином, відповідно до ст. 5 КК України та з урахуванням правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, до обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають застосуванню положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), обвинуваченому ОСОБА_5 належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05.07.2018 року до набрання вироком законної сили, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз: № 1960 від 10.05.2017 року у розмірі 494,35грн, № 3867 від 23.08.2017 року у розмірі 296,61 грн., № 2317 від 14.06.2018 року у розмірі 429 грн. у загальному розмірі 1219,96 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави відповідно до положень ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох ) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 05 липня 2018 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05 липня 2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні судових експертиз у загальному розмірі 1219 (одна тисяча двісті дев`ятнадцять) грн. 96 коп.
Речові докази мобільний телефон марки Meizu моделі M3S в корпусі сірого кольору IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , карту пам`яті на 16gb, що були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 згідно розписки від 19.05.2018 року вважати повернутим останній.
Речовий доказ - електронну книгу марки «ERGO BOOK TFT0704», що була передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 згідно розписки від 14.06.2017 року вважати повернутим останній.
Речовий доказ - мобільний телефон марки Zopo C2 MTK 6589 IMEI: НОМЕР_3 , що був переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 згідно розписки від 19.08.2017 року вважати повернутим останній.
Речовий доказ - картонну коробку з-під мобільного телефону марки Zopo C2 MTK 6589 IMEI: НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Речовий доказ - DVD-R диск сірого кольору на якому мається напис «Verbatim DVD-R 4.7 gb, 16 х speed vitesse velocsdad, 120 min» та напис нанесений маркером чорного кольору «2 ЄРДР № 0001156 ч. 1 ст. 185 подія 17.05.2018 Слобідський ВП», що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1