Справа № 403/133/20
Провадження №1-в/403/20/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ДП «Устинівський ВЦ (№37)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка у кримінальному провадженні подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» ОСОБА_6 на засудженого:

ОСОБА_5 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, судимого: 06 квітня 1991 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області по ст.102 КК України, 1960 року, із застосуванням ст.46-1 КК України, 1960 року, до позбавлення волі на один рік з іспитовим строком на один рік; 23 вересня 1992 року вироком Кіровоградського обласного суду по ч.2 ст.140, ч.3 ст.142, ч.3 ст.117, ч.3 ст.101 КК України, 1960 року, із застосуванням ст.ст.42,43 КК України, 1960 року, до позбавлення волі на десять років, з конфіскацією майна, що належить на праві власності; 08 грудня 2000 року судовим рішенням умовно-достроково звільнений від відбування покарання; 10 травня 2005 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області по ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на три роки; 04 травня 2007 року судовим рішенням умовно-достроково звільнений від відбування покарання; 05 квітня 2011 року вироком Кам`янського районного суду Черкаської області по ст.395 КК України до арешту на один місяць; 16 лютого 2012 року вироком Кам`янського районного суду Черкаської області по ч.2 ст.263 КК України до обмеження волі на шість місяців, зареєстрованого жителем за адресою: АДРЕСА_1

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 засуджено вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 15 травня 2012 року по ч.1 ст.263, ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі на одинадцять років. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2019 року засудженому ОСОБА_5 замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на три роки п`ять місяців двадцять шість днів. У поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що подання на засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає, так як у кримінальному провадженні відсутні докази та відомості, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Устинівський ВЦ-37» ОСОБА_4 вважає, що подання на засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню, так як засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просить задовольнити подання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, так як відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, судом встановлено наступні обставини.

Частиною 1 ст.81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Пунктами 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК); при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч.2 ст.107 КК). Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання. Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на підставі кількох обвинувальних вироків відбував міру покарання у кримінальній виконавчій установі, в тому числі, на підставі обвинувального вирокуКіровоградського обласного суду від 23 вересня 1992 року по ч.2 ст.140, ч.3 ст.142, ч.3 ст.117, ч.3 ст.101 КК України, 1960 року, із застосуванням ст.ст.42,43 КК України, 1960 року, до позбавлення волі на десять років, з конфіскацією майна, що належить на праві власності; обвинувального вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2005 року по ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на три роки; обвинувального вироку Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2011 року по ст.395 КК України до арешту на один місяць; обвинувального вироку Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2012 року по ч.2 ст.263 КК України до обмеження волі на шість місяців. Засуджений ОСОБА_5 відбуває міру покарання у кримінально-виконавчій установі на підставі обвинувального вироку Кам`янського районного суду Черкаської області від 15 травня 2012 року по ч.1 ст.263, ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі на одинадцять років. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Матеріали кримінального провадження про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання повинні відображати процес виправлення засудженого за весь період відбування ним покарання та містити відомості про його попередні судимості. Згідно матеріалів кримінального провадження засуджений ОСОБА_5 відбував міру покарання у кримінально-виконавчій установі на підставі кількох обвинувальних вироків за вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі, за згвалтування, розбій, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть двох потерпілих осіб. 08 грудня 2000 року судовим рішенням засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково звільнено від відбування покарання. 04 травня 2007 року засудженого ОСОБА_5 судовим рішенням умовно-достроково звільнено від відбування покарання. На підставі матеріалів кримінального провадження встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування кримінальних покарань у кримінально-виконавчій установі на шлях виправлення не встав, так як після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повторно продовжував вчиняти нові тяжкі та особливо тяжкі злочини, в тому числі, згвалтування, розбій, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть двох потерпілих осіб. Таким чином, засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, в тому числі після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Матеріали кримінального провадження про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання повинні містити відомості про відшкодування матеріальних збитків. На підставі обвинувального вироку засуджений ОСОБА_5 повинен відшкодувати потерпілій особі причинену шкоду в сумі 56569.68 грн. У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 повідомив суд, що потерпілій особі не здійснював відшкодування причиненої шкоди в сумі 56569.68 грн. Таким чином, засуджений ОСОБА_5 у формі активної поведінки не спокутував вину за вчинений злочин перед потерпілим, чим не довів своє виправлення. Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Засуджений ОСОБА_5 після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повторно продовжував вчиняти нові тяжкі та особливо тяжкі злочини. Таким чином, у судовому засіданні на підставі матеріалів особової справи засудженого та матеріалів кримінального провадження встановлено відсутність обгрунтованих підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування кримінального покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, так як виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, в тому числі і після відбування кримінального покарання. При встановлених обставинах, подання на засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у поданні виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Кропивницького Апеляційного суду на протязі семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1