Справа № 298/1585/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/471/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2020 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою продовжено застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 16 травня 2020 року включно із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420, 00 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; та розглянути можливість змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт у нічну пору доби.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_8 покликається на такі доводи: клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу є невмотивованим, необґрунтованим, ризики не підтверджені достатніми та належними доказами; рішення суду про застосування запобіжного заходу постановлене без урахувань положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішень ЄСПЛ; сторона обвинувачення не навела жодного ризику та не надала жодного доказу, яким би було доведено реальність ризиків, які би виправдали обмеження свободи обвинуваченого; судом не взято уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, до складу його сім`ї входить цивільна дружина та четверо дітей, яких він повинен забезпечувати (має намір працевлаштуватися).
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурорапро законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргазадоволенню не підлягає з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним і таким, що не може бути оскаржено.
Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.
Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, до кожного учасника кримінального провадження застосовується належна правова процедура та гарантується право на перегляд судового рішення в порядку, передбаченому КПК України.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 298/1585/19 в провадженні Перечинського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.
Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою із визначенням застави, врахувавши при цьому, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та дійшов обґрунтованого висновку про існування таких обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Всі викладені захисником обвинуваченого апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні їм строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3