УХВАЛА

30 січня 2020 року м.Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне клопотання начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007219 від 27.11.2019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

До Рівненського міського суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 29.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке вчинене за наступних обставин.

26 листопада 2019 року, близько 14:00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, перебуваючи по АДРЕСА_2 , шляхом обману, незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться у власності ОСОБА_9 , звідки таємно викрав належні останній ювелірні вироби із золота, а саме: золотий ланцюжок 585 проби вагою 5,56 г. вартістю 3 598,04 гривень, золотий хрестик 585 проби вагою 1,05 г. вартістю 685,9 гривень, золотий кулон у вигляді літери «В» 585 проби вагою 1,07 г. вартістю 692,4 гривень, золоті сережки 585 проби вагою 2,74 г. вартістю 1 773,1 гривень, чим завдав потерпілій майнову шкоду в розмірі 6 749, 44 гривень.
На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства або суду, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили його задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказали, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджено сукупністю наданих суду доказів.

Окрім того, в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Останній неодноразово вчиняв ряд крадіжок, не працює, продовжує займатись злочинною діяльністю.

На виклики слідчого ОСОБА_5 не з"являвся, в зв"язку з чим за ухвалою суду було надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду.

В зв"язку з викладеним, існують ризики вчинення інших злочинів та спроби ухилення від досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що оголошена йому підозра не обгрунтована. Зазначив, що від явок до слідчого він не ухилявся, хворів, на підтвердження чого надав медичні довідки і тому не міг приїхати в м. Рівне з Чернівецької області. Слідчий через його захисників знала про його хворобу та була повідомлена. По дорозі до слідчого в м.Рівне він був затриманий в м.Нетішин, однак наміру ухилятись від слідства в нього не було.

Захисники ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просили у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити. Просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказали, що оголошена ОСОБА_5 підозра необгрунтована, заперечують щодо оголошеної підозри за ч. 3 ст. 185 КК України. Окрім того, ризики , заявлені слідчим нічим не підтверджені, оскільки ОСОБА_5 хворів, має медичні довідки, і слідчий через захисників була повідомлена належним чином про неможливість явки ОСОБА_5 до слідчого відділу через хворобу. Однак слідчий незважаючи на повідомлення захисників подала клопотання про затримання ОСОБА_5 . Останній наміру ухилятись від слідства та суду немає, постійно підтримує телефонний зв"язок через захисників та дружину, яка має мобільний телефон.

Окрім того вказали, що ОСОБА_5 вже 24.01.2020 року засуджений Луцьким міськрайонним судом, покаявся у вчиненому, застосований відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту не порушував, тому в даному провадженні підстав його тримати під вартою немає.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0007219 від 27.11.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжного заходу оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування стадії розслідування, що має місце у цьому випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Як вбачається із досліджених судом медичних довідок, ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні з 02.01.2020 по 08.01.2020 року, з 13.01.2020 по 21.01.2020 року.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила, що була повідомлена захисниками ОСОБА_5 про неможливість його явки в СВ Рівненського відділу поліції на 02.01.2020 року в зв"язку з хворобою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказала, що 02.01.2020 року її чоловік ОСОБА_5 до СВ Рівненського відділу поліції не з"явився в зв"язку з хворобою, про що слідчий Рівненського відділу поліції ОСОБА_4 була повідомлена в телефонному режимі.

Дослідивши доказами на обгрунтування ризиків суд дійшов висновку, що не знайшли у судовому засіданні свого підтвердження ризики щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які будь-якими належними доказами суду підтверджені не були.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Зокрема, судом враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного та його репутацію, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності.

Так, за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.186, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки із встановленням обов"язків, передбачених ст. 76 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, не працює, одружений, проживає з двома малолітніми онуками та повнолітньою донькою, яка є інвалідом.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак, слідчий суддя вважає, що прокурором зазначена вище обставина не доведена, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Крім того, у силу ст. 177 КПК слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; репутацію підозрюваного.

Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту винесення ухвали, а саме з 30 січня 2020 року по 30 березня 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов"язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у Сторожинецький відділ поліції ГУНП в Чернівецькій області.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1