Єдиний унікальний номер 185/2746/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000443 від 14 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, з вищою

освітою, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого

на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не

судимого:

- 17.12.2019 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетроської області за ч.1 ст. 190 КК України до відбуття

громадських робіт в кількості 240 годин, покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 27.02.2020 року, приблизно о 15.50 год., перебував за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 . Оскільки останньому терміново потрібні були грошові кошти, то він згадав, що у сусідки, яка мешкає в будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_6 в користуванні є електроінструменти, що належать її сину - ОСОБА_7 , і в указаний час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне повторне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне протиправне вилучення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , в цей же день, о 16.00 год., прийшов за адресою мешкання своєї сусідки ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , та усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом проведення господарських робіт в себе вдома, попросив останню надати йому у тимчасове користування на дві години електроінструмент, що належить її сину, а саме: бензинову пилу марки «Stihl», моделі МS180, біло-помаранчевого кольору та електролобзик марки «Ритм», моделі ПЛЭ-80, темно-синього кольору, при цьому достовірно розумів, що повертати інструмент не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд (здасть до ломбарду). ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, довірившись ОСОБА_3 , передала останньому вищевказаний електроінструмент. Таким чином ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , повторно незаконно заволодів чужим майном, бензиновою пилою марки «Stihl», моделі М8180, біло-помаранчевого кольору, вартістю 3100 грн. та електролобзиком марки «Ритм», моделі ПЛЗ-80, темно-синього кольору, вартістю 600 грн., що належать ОСОБА_7 . Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними злочинними діями заподіяв ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 3700 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , 12.03.2020 року, приблизно о 16.00 год., прийшов до магазину «Продукти», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Західнодонбаська, 16/А. Перебуваючи в указаному магазині ОСОБА_3 почав спілкуватись з раніше знайомим ОСОБА_8 , який працює в указаному магазині продавцем та є його власником. ОСОБА_3 в ході спілкування з ОСОБА_8 припустив, що у останнього може бути мобільний телефон і у ОСОБА_3 о 16.05 год., раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне повторне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном, що належить ОСОБА_8 . В подальшому, указаний час ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне протиправне вилучення чужого майна і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у останнього передати йому телефон, при цьому усвідомлював, що повертати його не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд (здасть до ломбарду). ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, довірившись ОСОБА_3 , передав останньому мобільний телефон марки «Samsung GT-S5610», ІМЕІ НОМЕР_1 , з яким він вийшов з приміщення магазину, після цього скориставшись відсутністю на вулиці власника телефону, зник з вказаним чужим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , незаконно повторно заволодів чужим майном, а саме його мобільним телефоном «Samsung GT-S5610», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 333 грн., чим заподіяв останньому матеріального збитку на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленному обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 27.02.2020 року о 15.50 год., шляхом обману в с. Домаха, вул. Дніпровська, взяв у сусідки ОСОБА_6 електроінструменти, та не повернув їх. Також, 12.03.2020 року, о 16.00 год., в магазині «Продукти», по вул. Західнодонбаська, м. Павлограда, під час розмови з продавцем ОСОБА_8 попросив у нього мобільний телефон, з приводу подзвонити, вийшов з приміщення магазину та не повернувся. У скоєному він щиро кається, шкоду потерпілим відшкодував.
Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 190 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, не працює, перебуває на обліку в центрі «Територія свободи» з 14.03.2020 року по теперішній час, в зв`язку з алкогольною залежністю, одружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характерезується не задовільно, вину визнав у повному обсязі, шкоду відшкодував.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі.

На підставі п. «г» ч.1 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 слід перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 року у виді громадських робіт у покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 року, за яким він був засуджений до покарання у виді 240 годин громадських робіт, оскільки останній вчинив злочин, не відбувши покарання у вигляді громадських робіт.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі п. «г» ч.1 ст. 72 КК України ОСОБА_3 перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 року у виді громадських робіт у покарання у виді позбавлення волі, у співвідношенні: 1 дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт, тобто строком 30 (тридцять) днів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 року, та остаточно до відбування призначити покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- бензинову пилу марки «Stihl», моделі МS180, біло-помаранчевого кольору та електролобзик марки «Ритм», моделі ПЛЭ-80, темно-синього кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю;

- мобільний телефон марки «Samsung GT-S5610», ІМЕІ НОМЕР_1 », переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити дійсний у вигляді домашнього арешту.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .