Справа № 713/721/20
Провадження №1-кп/713/114/20
ВИРОК
іменем України

09.07.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт, з угодою про примирення укладеною 09 липня 2020 року, у кримінальному провадженні, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000131 від 20.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.1 КК України, за участю потерпілого - ОСОБА_4 , з участю сторони кримінального провадження: обвинувачення - прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , захисту адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 20 березня 2020 року близько 17-00 години дільничний офіцер поліції Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після перебування на робочому місці на автомобілі ВАЗ - 210994-20, номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні, повертався зі служби додому в с.Черешенька Вижницького району Чернівецької області та у вказаному населеному пункті зупинився біля магазину ПП «Мавчук», для придбання продуктів харчування. В той час біля магазину перебували жителі с.Черешенька, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , які розпивали спиртні напої, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесний конфлікт з дільничним офіцером поліції ОСОБА_4 , в ході якого висловлювався на адресу останнього нецензурними та образливими словами, висловлюючи своє незадоволення роботою ОСОБА_4 , як працівника поліції. Однак, ОСОБА_3 , на зауваження працівника поліції ОСОБА_4 припинити вказані неправомірні дії та образи відреагував агресивно, після чого взявши в руки дерев`яну палицю почав погрожувати ОСОБА_4 вбивством, при цьому здійснюючи активні дії, направлені на нанесення поліцейському ударів вказаною палицею. Після невдалих спроб нанести ОСОБА_4 тілесні ушкодження, ОСОБА_10 не припинив своїх протиправних дій та висловлюючи погрозу знищення майна за допомогою вищевказаної дерев`яної палиці, діючи умисно, розбив лобове скло автомобіля марки ВАЗ 210994-20, номерний знак НОМЕР_2 , після чого заліз на дах вказаного транспортного засобу з метою його пошкодження та почав скакати по даху. Внаслідок вищевказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , направлених на пошкодження майна дільничного офіцера поліції ОСОБА_4 , було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ 210994-20, номерний знак НОМЕР_2 у вигляді розбитого лобового скла та механічних вм`ятин кузова автомобіля, що згідно висновку експерта №40-АТ від 23.04.2020 року, ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 210994-20, номерний знак НОМЕР_2 станом на 20.03.2020 року могла становити 63567,28 гривень (шістдесят три тисячі п`ятсот шістдесят сім гривень 28 копійок). Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ - 210994-20, номерний знак НОМЕР_2 станом на 20.03.2020 року становить 22096,42 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.1 КК України, а саме погроза вбивством, насильством та пошкодженням майна щодо працівника природоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України надали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 09.07.2020 року.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.345 ч.1 КК України, ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю добровільно відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, має на утриманні двоє малолітніх дітей, сторони угоди узгодили міру покарання ОСОБА_3 із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 гривень. Крім того, сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, просив затвердити укладену 09.07.2020 року між ним та потерпілим ОСОБА_4 угоду про примирення на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник підтримав угоду.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення, зазначив, що шкода відшкодована, претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала угоду про примирення, оскільки дана угода відповідає закону і інтересам суспільства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.1 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст.345 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про примирення укладеної 09.07.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, а також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шкоду добровільно відшкодовано, потерпілий не має претензій матеріального та морального характеру, а також узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням вимог ст.69 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 (Одну тисячу сімсот) гривень., вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, обставин які пом`якшують покарання, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та документи відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта за виконання висновку експерта №40-АТ від 23.04.2020 року становлять 1634,50 гривень.

Строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчився 22.05.2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, що укладена 09 липня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 20.03.2020 року, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.1 КК України та призначити покарання із застосуванням вимог ст.69 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 (Одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів:

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів, а саме, за проведення судової автотоварознавчої експертизи №40-АТ від 23.04.2020 року в сумі 1634 (Одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 (П`ятдесят) копійок на користь держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому, захиснику та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1