ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/880/20 Номер провадження 11-сс/814/465/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, матеріали клопотання старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця м. Миргород, Полтавської області, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не маючого утриманців, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

за апеляційною скаргою адвоката захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 від 17 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з 13 години 24 хвилин 16 травня 2020 року до 13 год. 24 хв. 15 липня 2020 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язано підозрюваного після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_8 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань УДПтС в Полтавській області.

Виконання ухвали покладено на Миргородський ВП ГУНП України в Полтавській області.

Рішення слідчої судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно з кваліфікацією злочинів залежно від ступеня тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, захисником - адвокатом ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року та постановити нову якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд порушив вимоги всебічності, повноти, об`єктивності та справедливості розгляду справи по клопотанню слідчого, висновки суду в оскаржувані ухвалі, не відповідають фактичним обставинам.

Відзначила, що жодного доказу наявності ризиків, що зазначені в оскаржуваній ухвалі, суд не отримав від сторони обвинувачення. Підозрюваний ОСОБА_8 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину не визнає і хоче довести свою невинуватість. Таким чином, немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочину він не вчиняв. Підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, отже відсутні підстави вважати, що він продовжить злочинну діяльність.

Водночас, підозрюваний має постійне місце проживання в місті Миргороді, де проживає з батьками похилого віку, має батька, хворого після перенесеного інсульту, який потребує його допомоги та догляду. Таким чином, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідача, позицію сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 05 березня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що ОСОБА_8 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, вступив в злочинну змову з ОСОБА_11 . При цьому, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини «амфетамін», з метою подальшого її збуту, маючи на меті отримати грошові кошти від реалізації, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, діючи за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь домовившись, щодо спільного збуту психотропних речовин на території м. Миргород, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_11 невстановлену кількість психотропної речовини «амфетамін», тим самим незаконно придбавши її, та почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого її збуту. Так, ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 та керуючись спільним корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням та незаконним збутом на території м. Миргорода за попередньою змовою групою осіб психотропних речовин, обіг яких обмежено, як джерело накопичення коштів.

Після цього, 15 квітня 2020 року близько о 15 год., ОСОБА_8 , заздалегідь домовившись про зустріч у визначеному ним місці із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , приніс до вищезазначеного місця психотропну речовину, яку попередньо отримав від ОСОБА_11 , на територію ПрАТ «Миргородкурорт» за адресою:м. Миргород, вул. Гоголя, 112, де за 200 гривень незаконно збув ОСОБА_12 поліетиленовий стік-пакет на застібці з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта №898 від 23.04.2020 мітить амфетамін, що віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою (в перерахунку на амфетамін основу) 0,05494г, яку ОСОБА_8 , попередньо узгодивши дії з ОСОБА_11 , незаконно придбав від останнього, зберігав при собі з метою збут)' та незаконно збув ОСОБА_12 , за що отримав вищезазначені грошові кошти в сумі 200 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Діючи повторно, ОСОБА_8 , 16 травня 2020 року близько 12 години, поблизу будинку по вул. Гоголя, 162 в м. Миргород, незаконно отримав від ОСОБА_11 невстановлену кількість психотропної речовини «амфетамін», тим самим придбавши її та почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого її збуту. Після цього, 16 травня 2020 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , заздалегідь домовившись про зустріч у визначеному ним місці із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , приніс до вищезазначеного місця психотропну речовину, яку отримав від ОСОБА_11 , на територію ПрАТ «Миргородкурорт» за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 112, де за 400 гривень незаконно збув ОСОБА_12 поліетиленовий стік- пакет на застібці з порошкоподібною речовиною, а саме амфетамін, яку ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_12 , за що отримав вищезазначені грошові кошти в сумі 400 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

16 травня 2020 року о 13 год. 24 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_8 затримано на підставі та в порядку ст. 208 КПК України.

За вказаними фактами 16 травня 2020 року затриманому за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_8 у присутності його захисника (адвоката), повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних злочинів, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, а саме: виявлення факту вчинення кримінального правопорушення від 05 березня 2020 року; протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 12 березня 2020 року, 17 квітня 2020 року та 17 травня 2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 12 березня 2020 року; протоколами оперативної закупівлі від 15 квітня 2020 року та 16 травня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17 квітня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17 квітня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17 травня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17 травня 2020 року; висновком судового експерта, за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №898 від 23.04.2020; протоколом затримання особи ( ОСОБА_8 ) за підозрою у вчиненні злочину від 16 травня 2020 року; протоколами обшуку від 16 травня 2020 року за місцем проживання та автомобілі ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчої судді, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих злочинів є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором разом із слідчим в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ст. 177 КПК України. Оскільки підозрюваний гр. ОСОБА_8 усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення в якому він підозрюється та покарання передбачене Кримінальним кодексом України за його скоєння у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, не має майна у значних розмірах, місця роботи, джерела доходів які б утримували його за місцем мешкання, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Враховуючи характер, тяжкість, організація в групу як спосіб скоєння кримінального правопорушення та місце вчинення інкримінованого йому злочину свідчать про їх систематичність, та враховуючи відсутність постійного джерела доходу, що вказує на ризик вчинення ним нового злочину аналогічного або іншого характеру, зокрема з корисливим мотивом. Злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, поняті, які безпосередньо брали участь у документуванні факту зберігання ним з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, проживають на території м. Миргород, що в свою чергу полегшує та не виключає можливість ОСОБА_8 здійснити впливати на показання свідків та іншого підозрюваного.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшов до вірного висновку, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта про недоведеність слідчим існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими. З огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та даних про особу підозрюваного, слідчим у клопотанні доведено наявність ризиків можливості переховування ОСОБА_8 від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, можливості підозрюваного вчиняти інші злочини.

Доводи захисника ОСОБА_10 у апеляційній скарзі по те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Миргороді, доглядає за рідними, раніше не судимий, а також те, що ОСОБА_8 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, бажає довести свою невинуватість, а тому не продовжуватиме злочинну діяльність, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного гр. ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4