Справа № 626/553/17
провадження № 1-кп/632/16/20

У Х В А Л А

12 лютого 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_17 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час судового засідання захисником ОСОБА_15 заявлене клопотання провизнання очевидно недопустимими доказами протоколу огляду місця події ставку на АДРЕСА_1 від 02 листопада 2016 року та протоколу огляду місця події лісопосадки неподалік від села Старе Можарове Зачепилівського району Харківської області від 03 листопада 2016 року, припинення їх дослідження та повернення стороні обвинувачення.

Своє клопотання захисник обґрунтував тим, що наведені докази є очевидно недопустимими, повинні бути визнані такими судом, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення кримінально-процесуального законодавства.

Так, у наведених протоколах не зазначено кримінальне провадження, саме у якому здійснювалися ці слідчі дії; всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України не зазначені характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувалися при проведенні процесуальних дій, умови та порядок їх використання; під час виконання вимог ст. 290 КПК України носії, на яких зафіксовані ці слідчі дії, стороні захисту не відкривалися.

При цьому захисник зазначив, що протокол огляду місця від 02 листопада 2016 року не містить підписів криміналіста спеціаліста ОСОБА_18 , хоча він зазначений у ньому як учасник слідчої дії.

Крім того адвокат вказав, що відомості, про нібито знаходження одягу, взуття та інших речей, за місцем проведення оглядів, які у подальшому визнані речовими доказами, були отримані внаслідок проведених цим же слідчим допитів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у якості свідків 01 листопада 2016 року.

Під час допитів вказаних осіб вони фактично вже були затримані органами досудового розслідування після проведення обшуків за місцем їх мешкання, тобто, на думку захисника, в силу вимог ст. ст. 42, 208, 209 КПК України на час їх допитів як свідків, вони вже фактично набули статусу підозрюваних.

До того ж захисник зазначив, що показання обвинувачених під час досудового розслідування, в яких вони викривали себе та один одного у вчиненні злочинів, були отримані з порушенням права на захист тавнаслідок катування, побоїв і жорстокого поводження, крім того вони не узгоджуються із даними, що були отримані в результаті проведенні згаданих слідчих дій.

Належність вказаних речей, у тому числі і підозрюваним, не встановлювалась, жодної експертизи стосовно вилученої на місці огляду бити, як можливого знаряддя злочину, не проводилося.

Недопустимими наведені докази згадані протоколи єще й тому, що джерелом даних, які в них зафіксовані, є показання осіб, допитаних у якості свідків, які надалі були визнані підозрюваними та обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні.

Сукупність наведених обставин, на думку захисника, вказує на очевидну недопустимість доказів протоколів огляду місця події від 02 і 03 листопада 2016 року, що тягне за собою припинення їх дослідження та вилучення із числа доказів сторони обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_11 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Інші обвинувачені та їх захисники наведене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор і представник потерпілих проти задоволення клопотання захисника заперечували, оскільки вважають наведені докази належними і допустимими.

При цьому прокурор зазначив, що на даному етапі судового розгляду не можливо надати однозначну оцінку цим доказам, оскільки вони повинні бути оцінені у сукупності з іншими наданими суду доказами, які на даний час не досліджені, як не досліджені і показання обвинувачених під час їх допитів у якості свідків.

Крім того, заяви обвинувачених про застосування до них недозволених методів слідства, фізичного насильства, їх катування та жорстокого поводження із ними, перевіряються органом досудового розслідування на підставі відповідної ухвали суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши в межах заявленого клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочато.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Обставини, на які посилається захисник у своєму клопотанні і які він вважає встановленими фактами, на даний час перевіряються судом шляхом дослідження наданих сторонами доказів та надання доручення органу досудового розслідування перевірити заяви обвинувачених.

З урахуванням викладеного, наведених норм КПК України, суд доходить висновку, що на даному етапі судового розгляду клопотання захисника не може бути задоволене, оскільки вирішення питання щодо недопустимості як доказів протоколів огляду місця події від 02 і 03 листопада 2016 року з тих підстав, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини застосування фізичного насильства, катування та жорстокого поводження, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини - з показань свідків, які надалі були визнані підозрюваними та обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні та оформлені з порушенням порядку, передбаченого ст. ст. 104 106 КПК України,потребує оцінки всіх наведених і досліджених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, з урахуванням даних, отриманих за результатами перевірки заяв обвинувачених, що можливе лише під час ухвалення остаточного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 94, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_15 про визнання очевидно недопустимими доказами протоколу огляду місця події ставку на АДРЕСА_1 від 02 листопада 2016 року та протоколу огляду місця події у лісопосадці неподалік від села Старе Можарове Зачепилівського району Харківської області від 03 листопада 2016 року, припинення їх дослідження та повернення стороні обвинувачення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3