Справа № 521/2837/20
Номер провадження:1-кс/521/1156/20
У Х В А Л А
03 березня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні

У С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № № 0000005 від 02.01.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України та накладено арешт на майно ОСОБА_2 автомобіль марки «NISSAN TIIDA» державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні проведені необхідні слідчі дії і відпала необхідність у подальшому арешті автомобіля марки «NISSAN TIIDA» державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України ОСОБА_2 є особою, що має право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, оскільки є власником арештованого майна, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
Сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилась, що відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Частиною 4 цієї ж статті, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження № 0000005 від 02.01.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України за фактом порушення правил дорожнього руху водієм марки «NISSAN TIIDA» державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який скоїв зіткнення з водієм мотоцикла марки «DELTA», під керуванням ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження, за адресою : м. Одеса, вул. Дальницька.
В ході досудового розслідування було проведено огляд автомобіля та призначені судові експертизи, які на час розгляду клопотання закінчені.
Даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню в частині передачі майна на зберігання власнику з правом користування.
Що стосується іншої викладеної у клопотанні ОСОБА_2 вимоги, то слідчий суддя виходить з наступного.
Автомобіль марки «NISSAN TIIDA» державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 постановою слідчого було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Тому відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані з його зберіганням, є різновидом процесуальних витрат. Відповідно до ч.5 ст.100 КПК України речові докази у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, можуть знаходитися у спеціальних місцях зберігання. За загальним правилом речові докази зберігаються протягом усього часу кримінального провадження.
В такому випадку зберігання автомобіля регулюється «Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженим постановою КМУ від 19.11.2012р. №1104.
Відповідно до п.20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Відповідно до ст.123 КПК України витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки автомобіль у ОСОБА_2 був вилучений та переданий на зберігання на штрафмайданчик за рішенням слідчого в рамках кримінального провадження, ці дії вже регулюються нормами Кримінального процесуального кодексу України, у якому за зберігання автомобіля чи будь-якого іншого майна, вилученого або затриманого слідчим у рамках кримінального провадження оплата не передбачена, а значить відсутні підстави для стягнення з власника автомобіля оплати за його зберігання.
Разом з тим, рішення слідчого судді за результатами розгляду клопотання обмежено тими вимогами, які викладені у ст. 174 КПК України. Тобто, слідчий суддя не уповноважений на прийняття інших рішень, про які просить заявник.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_2 автомобіль марки «NISSAN TIIDA» державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року у кримінальному провадженні № 0000005 від 02.01.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, з правом користування транспортним засобом, без права його відчуження.
Роз`яснити, що зберігання речового доказу у кримінальному провадженні - автомобіля марки «NISSAN TIIDA» державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , та здійснення витрат, пов`язаних з його зберіганням, здійснюється відповідно до положень ст.123 КПК України, а також «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затверджениого постановою КМУ від 19.11.2012р. №1104
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1