печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005379, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Луганської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.01.2019 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці (звільнений за фактичним відбуттям строку покарання),

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 06 грудня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до магазину «Всі свої» ТОВ «Олінекс», що розташований в підземному переході «Бессарабський квартал» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 27.

Перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, серед виставлених для продажу товарів, ОСОБА_5 помітив чоловічу куртку чорного кольору, артикул , вартістю 6 300 гривень 00 копійок.

ОСОБА_5 усвідомлював, що за його діями із сторонніх осіб ніхто не спостерігає та те, що грошових коштів у нього для придбання зазначеного вище товару не має, після чогоу нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення вказаного вище чужого майна.

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на таємне, повторне, викрадення чужого майна, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_5 взяв в руки чоловічу куртку чорного кольору, артикул , вартістю 6 300 гривень 00 копійок, та попрямував до примірочної кімнати вище вказаного магазину.

Перебуваючи у приміщені примірочної кімнати, ОСОБА_5 зірвав з куртки кліпси, після чого поклав вищевказану річ до рюкзака, який був при ньому, та направився на вихід з магазину «Всі свої».

Проте, виконавши усі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, після перетину антикрадіжкових рамок на виході із магазину він був зупинений працівниками охорони магазину «Всі свої», у зв`язку із цим злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 .

Отже, ОСОБА_5 міг завдати матеріальної шкоди ТОВ «Олінекс» на загальну суму 6 300 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. Не оспорював фактичних обставин інкримінованого йому діяння, вартості майна, що намагався викрасти, кваліфікації дій. Зазначив, що у скоєному щиро кається, повністю усвідомив протиправний характер своїх дій, просив суворо його не карати.

Представник потерпілого звернувся на адресу суду із заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність. В цій же заяві зазначив, що фактично кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено, просив обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи вимоги ст. 325 КПК України, думку учасників провадження, які вважали можливим проведення судового розгляду у відсутність представника потерпілого, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та відсутності в матеріалах провадження цивільного позову, суд визнав можливим з`ясувати всі обставини під час судового розгляду без участі представника потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченим діяння. Обвинувачений розуміє, що в такому випадку буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, та дії ОСОБА_5 за встановлених судом обставин кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), конкретні обставини його вчинення, те, що злочином фактично не спричинено шкоди, оскільки викрадене майно повернуте, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини проти власності , в тому числі відбував реальний строк покарання, має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, на обліку нарколога, психіатра не перебуває.

Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, конкретних обставин кримінального правопорушення, того, що спричинену кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому фактично відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, надходить до висновку, що покаранням, необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Підстав для зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_5 06.12.2019, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження зберігати при матеріалах провадження;

- куртку чорного кольору, що передана на відповідальне зберігання представнику потерпілого залишити потерпілому ТОВ «Олінекс» за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1