Справа № 202/1033/20
Провадження № 1-кс/202/3010/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
29 квітня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000166 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року адвокат ОСОБА_3 звернулася в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року на належний ОСОБА_4 автомобіль «DAFFT 95 XF 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та належний ОСОБА_5 напівпричіп «TrailorSYY3CX» реєстраційний номер НОМЕР_2 , посилаючись на те, що арешт накладено необґрунтовано. Зазначає, що вказаний автомобіль та напівпричіп використовуються в діяльності ТОВ «УКРСПЕЦПРОМ». Потреба в подальшому арешті майна на сьогодні відсутня. Обмеження у праві користування зазначеним майном порушує права власників. Крім того, клопотання слідчим було подано із порушенням строків, визначених статтею 171 КПК України. Власників майна не було повідомлено про розгляд клопотання.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та власники майна не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, проти скасування арешту заперечує.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, а також ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, вважає, що дане клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року був накладений арешт на автомобіль «DAF FT 95 XF 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 02.04.2009 року належить ОСОБА_4 , та напівпричіп «Trailor SYY3CX» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_5 , що на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходилися під керуванням водія ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.
За положеннями частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту від 18 лютого 2020 року, накладаючи арешт на автомобіль та напівпричіп, які були вилучені під час огляду місця події, слідчий суддя виходив з того, що дані речі відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, потрібні для проведення судових експерти.

Враховуючи, що на сьогодні у кримінальному провадженні основні слідчі та процесуальні дії проведені, накладений арешт може перешкоджати господарській діяльності товариства «УКРСПЕЦПРОМ», з огляду на тривалість досудового розслідування та перебування майна під арештом, слідчий суддя вважає можливим клопотання задовольнити частково, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року на автомобіль «DAFFT 95 XF 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп «TrailorSYY3CX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у частині заборони користування вказаним майном, оскільки досудове розслідування не завершено і зазначене майно залишається речовим доказом, в той же час істотна причина для подальшого позбавлення власників права користування цим майном відсутнята орган досудового розслідування має можливість оглянути цей автомобіль і напівпричіп, у тому числі за участю експертів, зафіксувати їх стан та наявні на них сліди, тобто їх повернення не матиме негативних наслідків для досудового розслідування. В свою чергу власники майна не позбавлені у подальшому заявити клопотання про скасування арешту майна в цілому.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000166 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року на автомобіль «DAFFT 95 XF 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп «TrailorSYY3CX» реєстраційний номер НОМЕР_2 ,у частині заборони користування вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.
Копію ухвали направити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000166 для виконання.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1