Справа № 373/90/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження №0000030 від 11.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП України в Київській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2003 близько 21 години невстановлена досудовим розслідуванням особа, знаходячись в с. Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області біля кафе-бару «Ярослава», умисно заподіяла тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 , від чого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку ОСОБА_5 , який знаходиться по АДРЕСА_1 .

За результатом проведення досудового розслідування встановити особу, яка нанесла тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 , не вдалося.

Прокурор підтримав заявлене клопотання. Потерпілий у судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення засідання повідомлявся за відомою адресою проживання та на сайті суду.

Відповідно до положень п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, про що постановляється ухвала, з підстав не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до приписів ст. 12, ч. 2 ст. 121 КК України цей злочин відноситься до тяжких злочинів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення тяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули десять років.

За вищенаведених обставин вбачається, що з моменту вчинення злочину, розслідування якого здійснюється в межах цього кримінального провадження, минуло понад десять років.

З наданих суду доказів прокурора вбачається, що досудове розслідування у цій справі проводилось з моменту порушення кримінальної справи 07.04.2003.

Проведено низку слідчих дій, у тому числі допит свідків, судово-медичне експертне дослідження трупу тощо.

28.05.2003 слідчим винесено постанову про закриття кримінальної справи відносно окремої особи. Зокрема, слідчий дійшов висновку про відсутність ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, через невстановлення прямих доказів вини ОСОБА_7 у вчинення цього злочину, а також вичерпання можливостей для збирання додаткових доказів.

Цього ж дня винесено постанову про зупинення досудового розслідування. 13.10.2003 досудове розслідування відновлено та надані відповідні доручення оперативним підрозділам у тому числі щодо встановлення осіб, що причетні до вчинення злочину. Через два тижні оперативні підрозділи доповіли про відсутність інформації, корисної для слідства у цій справі.

Також наявні окремі процесуальні рішення, які свідчать про прийняття справи іншими слідчими у 2009 році, відновлення досудового розслідування та доручення у 2013 році оперативним підрозділам виділити матеріали оперативно-розшукової справи, які мають доказове значення, за результатами якого повідомлено про відсутність таких матеріалів.

Досліджені в суді докази дають підстави для висновку, що встановлення особи, яка вчинила злочин, після закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_7 (28.05.2003) здійснювалось формально.

При цьому, висновки, зроблені у постанові про закриття кримінальної справи від 28.05.2003 щодо невиявлення при дослідженні тіла ОСОБА_4 інших, крім закритої черепно-мозкової травми, пошкоджень, в тому числі й в області грудей (куди бив, як вказує ОСОБА_7 ), доволі суперечливі.

Зокрема, з висновку судово-медичної експертизи вбачається, що смерть ОСОБА_4 наступила від закритої черепно-мозкової травми, що відповідає спрямуванню ударів ОСОБА_7 , про які йде мова у постанові про закриття кримінальної справи від 28.05.2003.

Також, один факт невстановлення місцезнаходження свідка ОСОБА_8 за місцем проживання у невідомий час (рапорт дільничного інспектора), доручення на встановлення якого надано слідчим, не дає підстав для висновку про неможливість його встановлення протягом 17 років. Дані про здійснення будь-яких дій щодо встановлення свідка ОСОБА_9 в досліджених доказах відсутні. При цьому, показання обох цих свідків були оцінені слідчим як неправдиві, що було покладено в основу постанови про закриття кримінальної справи від 28.05.2003.

Однак, з пояснень свідка ОСОБА_10 , яка їхала та була свідком подій разом з чоловіком ОСОБА_11 , наведених у постанові про закриття кримінальної справи від 28.05.2003, вбачається можлива причетність до злочину невстановленого чоловіка та жінки.

З показань свідка ОСОБА_11 , наведених у постанові, вбачається, що при нанесенні ударів не була присутньою жінка.

Що свідчить про розбіжності в показаннях й цих свідків.

Серед наданих доказів відсутні будь-які протоколи проведення слідчих експериментів (відтворення обстановки та обставин події), повторних допитів свідків.

Отже, органом досудового розслідування та прокурором не дотримано приписи ст. 2 КПК України у частині повного розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

За вищенаведених обставин вбачається, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено наявність обставин, визначених п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України, що не встановлено особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Керуючись ст. 284 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження №0000030 від 11.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження при набранні ухвалою законної сили повернути прокурору для вжиття заходів щодо продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1