№ 209/567/20
№ 1-кп/209/291/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальне провадження по справі № 1-кп/209/291/20 внесене в ЄРДР за №0000072 від 14.01.2020 року відносно обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має базову загальну середню освіту, заміжня, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року зобов`язана платити аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь опікуна ОСОБА_6 з 23 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Але остання будучи фізично здоровою маючи можливість працевлаштуватися та виконувати рішення суду офіційно не працювала, аліменти не виплачує, на попередження ВДВС Дніпровського району не реагує, в центрі зайнятості не стоїть, заборгованість не гасить, внаслідок чого в ОСОБА_4 в період з 27.03.2019 року по 01.02.2020 року включно утворилася заборгованість з виплати аліментів на загальну суму 16991 гривня 02 копійки.

ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину свою в пред`явленому органами досудового слідства обвинуваченні визнала повністю, пояснила суду, що дійсно їй відомо про необхідність сплати аліментів, але через скрутне матераівльне становище вона їх не платила, стан здоров`я в неї задовільний працює неофіційно.

Справу розглянуто згідно вимог ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченою зрозуміло зміст цих обставин, чи є її позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченій роз`яснено, що в цьому випадку вона позбавляється права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, про що в справі маються її розписка та це зафіксовано в журналі судового засідання. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися, їх оцінка не проводилася.

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 164 ч.1 КК України, тобто як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є визнання нею своєї вини, наявність на утриманні ще одної малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, що злочин умисний, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, розкаялася у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину, що дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченої може бути досягнуто і без ізоляції останньої від суспільства з призначенням покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті та звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком. Враховуючи відсутність судимостей та обтяжуючих обставин вважає визначити мінімальний іспитовий строк передбачений законом.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один / рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 /один / рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів - всіма учасниками процесу - з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1