Номер провадження: 11-сс/813/207/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 р. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000033 від 17.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 212 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №000033 від 17.04.2019 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 212 КК України було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене 22.11.2019 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого зазначений в прохальній частині клопотання слідчого.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на неявку слідчого і прокурора, що є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ст. 170 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про накладення арешту на майно, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 зазначив в апеляційній скарзі, що судове рішення є незаконним та таким, що постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, з огляду на наступне:

1) слідчий суддя постановив ухвалу без виклику слідчого та прокурора, що є порушенням вимог ст. 412 КПК України та позбавило їх можливості надати свої пояснення;

2) постановляючи зазначену ухвалу, слідчим суддею не враховано, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України навіть у разі не прибуття слідчого або прокурора у судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання про накладення арешту на майно та не є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання;

3) зважаючи на те, що вилучені під час обшуку речі, предмети та документи є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть бути використані у ході судового розгляду справи щодо притягнення підозрюваних до кримінальної відповідальності, наявні всі підстави для накладення на них арешту.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого ОСОБА_7 та накласти арешт на майно, вилучене 22.11.2019 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник власників майна ОСОБА_8 та ТОВ «Аудиторська фірма «Професійні аудиторські консультації» - адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на зазначену скаргу прокурора з огляду на те, що:

-в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 слідчим вилучені грошові кошти в сумі 210 тис. грн., що належать особисто ОСОБА_8 , (підтвердженням чого є документи, долучені до заперечення), не мають відношення до ТОВ «Мультистор» та не відносяться до переліку майна, яке підлягало вилученню за ухвалою слідчого суддів від 22.11.2020 р., окрім того, таке вилучення позбавило власника майна виконати зобов`язання до говором позики;

-слідчим не постановлялась ухвала про визнання зазначених грошових коштів в якості речових доказів;

-в ході проведення обшуку також вилучені: системний блок №00256702, системний блок без номеру та відео реєстратор NVR Green Vision, законним володільцем яких є ТОВ «Аудиторська фірма «Професійні аудиторські консультації» та вказані предмети не мають відношення до ТОВ «Мультистор», не зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку і позбавили можливості підприємство повноцінно проводити свою господарську діяльність;

-фактично слідчим було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , а не в приміщенні, на проведення обшуку якого був наданий дозвіл слідчим суддею, тому докази, які здобуті вказаним шляхом є недопустимими, а слідчий суддя мав би відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Посилаючись на вказані доводи, представник власників майна ОСОБА_9 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора в частині вимоги про накладення арешту на майно ОСОБА_8 у виді грошових коштів у розмірі 210 тис. грн., та майно ТОВ «Аудиторська фірма «Професійні аудиторські консультації» у виді системних блоків та відеореєстратору.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи, викладені в своїй апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Представник власників майна ОСОБА_9 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового розгляду був поставлений до відома належним чином, однак надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

З матеріалів провадження вбачається, що клопотання ст. слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №00033 про накладення арешту на майно, яке вилучене 22.11.2019 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було подано до суду 1-ої інстанції 26.11.2019 року.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2019 року клопотання було розподілено в провадження судді ОСОБА_1 (а.п. 19).

Згідно телефонограми, складеної помічником судді від 29.11.2019 р. повідомлено слідчого ОСОБА_7 про призначення до розгляду клопотання на 04.12.2019 р. (а.п. 87).

Процесуальних рішень по суті клопотання слідчого не приймалось, обґрунтованості перенесення судових засідань матеріали кримінального провадження також не містять, причини повідомлення учасників судового розгляду після спливу трьох днів з моменту надходження клопотання до слідчого судді про призначення справи на 04.12.2019 р. в матеріалах справи відсутні.

Наступним документом, що міститься в матеріалах провадження є заява представників власників майна ОСОБА_9 від 26.12.2019 р. про розгляд клопотання слідчого без його участі.

При цьому, будь-яких довідок, про необхідність відкладення, або неможливість проведення розгляду клопотання з 04.12.2019 р. по 26.12.2019 р., а також сповіщення учасників, в тому числі слідчого та/або прокурора про перенесення судового розгляду матеріали справи також не містять.

Наступне судове засідання призначене на 13.01.2020 р., підтвердженням чого є телефонограма, складена помічником судді від 08.01.2020 р. про сповіщення щодо призначення до розгляду справи на 13.01.2020 р., згідно якої про дату та час судового розгляду повідомлені слідчий ОСОБА_7 та представник власників майна ОСОБА_9 (а.п. 89).

В подальшому, слідчим суддею клопотання ст. слідчого ОСОБА_7 розглянуто 13.01.2020 р. без участі учасників провадження та слідчим суддею постановлена ухвала про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у зв`язку з неявкою прокурора та слідчого.

Однак, жодних доказів щодо сповіщення прокурора про призначення до розгляду справи, а також перенесення судових засідань матеріали провадження не містять.

В свою чергу, в матеріалах провадження відсутня довідка секретаря судових засідань про причини не фіксування судового розгляду справи.

Більш того, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 13.01.2020 р., фактично клопотання слідчого про арешт майна не розглядалось.

Таким чином не розглянувши по суті клопотання слідчого, слідчий суддя порушив вимоги КПК України.

Аналізом статей 172, 173 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя, розглядаючи таке клопотання по суті постановляє ухвалу про: задоволення клопотання, відмову у задоволенні клопотання та повернення клопотання прокурору, у разі його подання без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, для усунення недоліків у строк в сімдесят дві години.

Як вбачається із ухвали слідчого судді, ним прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, однак таке клопотання не розглянуто по суті та слідчим суддею замість обґрунтування, відповідно до вимог діючого КПК України, підстав для такої відмови, зазначено про неможливість розгляду клопотання за відсутності доводів сторони обвинувачення.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що слідчий суддя у даному випадку допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: не забезпечив належний судовий виклик прокурора до суду, чим позбавив його права на участь у судовому засіданні та прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого не розглядаючи його по суті.

Відповідно до статей 409, 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, якщо суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Враховуючи те, що слідчий суддя прийняв рішення, не розглянувши клопотання слідчого по суті, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути ухвалу слідчого судді в порядку ст. 422 КПК України, оскільки у даному випадку буде порушено право скаржника на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання слідчого поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті слідчим суддею.

Керуючись статтями 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000033 від 17.04.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 212 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене 22.11.2019 р. в ході проведенняобшуку за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 000033 від 17.04.2019 р. повернути до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4