Справа № 522/561/20
Провадження по справі № 1-кс/522/517/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 11.01.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшли клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про накладення арешту на майно, вилученого після проведення обшуків приміщень в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 11.01.2020 року зареєстрованих канцелярією суду за номерами судових проваджень 1-кс/522/517/20, 1-кс/522/519/20, 1-кс/522/520/20.

Під час проведення судового засідання 13.01.2020 року вказані клопотання слідчого за згодою учасників судового процесу були об`єднанні в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру справи №522/561/20, номер провадження 1-кс/522/517/20.

Відповідно до клопотань слідчого, в провадженні СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 11.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2020 близько 00:30 год., більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у парку, розташованому за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час перебував на одній з лавок парку.
У вказаний час у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та в якості предмета свого злочинного посягання вони визначили цінне майно, яке мав при собі ОСОБА_10 .
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до потерпілого ОСОБА_10 , та використовуючи чисельну та фізичну перевагу, обшукали кишені останнього, при цьому погрожуючи фізичною розправою у разі супротиву, що ОСОБА_10 сприймав як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я. Продовжуючи виконання спільних злочинних дій, ОСОБА_8 відкрито, розуміючи протиправність дій та діючи з корисливих мотивів, викрав з правої кишені ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Prestigio» в корпусі чорного кольору с/н НОМЕР_1 , вартістю 1500 гривень з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , що не має цінності для потерпілого.
Виконавши всі дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.
11.01.2020 в період часу з 03:30 по 03:50 години в ході проведення в порядку ст.ст. 234,236,237 КПК України огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 70, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Prestigio» в корпусі чорного кольору с/н НОМЕР_1 .
Вказаний вилучений предмет оглянуто та визнано речовим доказом.

Також, 11.01.2020р. в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кого у відповідності до ст.ст. 208, 223, 236 проведено особистий обшук, у ході якого виявлено та вилучено спортивні штани сірого кольору та куртку сірого кольору з надписом «Malidinu».
Крім того, 11.01.2020р. в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кого у відповідності до ст.ст. 208, 223, 236 проведено особистий обшук, у ході якого виявлено та вилучено куртку темно-зеленого кольору з надписом «ЛХ» та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Duos» в корпусі чорного кольору IMEI 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Позиція учасників судового розгляду.
Слідчий та прокурор в судовому засідання підтримали клопотання в повному обсязі, просили його задовольнити з наведених підстав.

Адвокат ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти накладення арешту на майно, посилаючись на необґрунтованість клопотань слідчого.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вивченням клопотань слідчого встановлено, що майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 11.01.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 70, а саме мобільний телефон марки «Prestigio» в корпусі чорного кольору с/н НОМЕР_1 , який належить потерпіломута мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Duos» в корпусі чорного кольору IMEI 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно в цій частині, з метою дослідження вказаних речових доказів.

Щодо накладення арешту на інше майно.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на речі. Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучена техніка відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчим в клопотаннях не зазначено та прокурором в судовому засіданні не доведено, що вилучене майно, а саме куртка темно-зеленого кольору з надписом «ЛХ», спортивні штани сірого кольору та куртка сірого кольору з надписом «Malidinu» можуть бути використані в суді як доказ обставин, які досліджуються в рамках кримінального провадження. Орган досудового розслідування мав можливість їх оглянути та сфотографувати, якщо це необхідно для досягнення цілей кримінального провадження. На підставі викладеного суд вважає недоцільним для накладення арешту на вказане майно.

За таких обставин, вимоги клопотань слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, оскільки слідчий в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , в ході проведеного огляду місця події від 11.01.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 70, а саме мобільний телефон марки «Prestigio» в корпусі чорного кольору с/н НОМЕР_1 , який належить потерпіломута мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Duos» в корпусі чорного кольору IMEI 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В частині накладення арешту на майно, вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та вилучено спортивні штани сірого кольору та куртку сірого кольору з надписом «Malidinu3, а також під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у ході якого виявлено та вилучено куртку темно-зеленого кольору з надписом «ЛХ»- відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути особам, у яких було вилучене зазначене майно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 або інших слідчих з групи у кримінальному провадженні №0000127 від 11.01.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
13.01.2020