Справа № 146/40/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000008 від 09 січня 2020 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка, Томашпільського району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, особою з інвалідністю не являється, розлученого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

до якого не застосовано запобіжний захід,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення від 17 січня 2020 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України за наступних обставин.

Так, 2 грудня 2019 року біля 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні роздягальні спортивного залу Вапнярської загальноосвітньої школи №1, який розташований по вул. Незалежності, 140 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, побачив на підвіконнику мобільний телефон марки «HUAWEY Y- 6 2018» моделі «ATU L 21», із двома сім-картами операторів мобільного зв?язку «Київстар» та «Лайф» та в цей час у нього виник умисел на викрадення вказаних речей.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що його дії є непомітними для інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний мобільний телефон, всередині якого знаходились дві сім карти операторів мобільного зв?язку «Київстар» та «Лайф», вартістю 25 гривень кожна, яким користувалася ОСОБА_6 та який на праві власності належить її матері ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Відповідно до висновку експерта № 14 від 10.01.2020 року ринкова вартість мобільного телефону марки «HUAWEY Y- 6 2018» моделі «ATU L 21», становить 1875 гривень 60 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1925 гривень 60 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
17 січня 2020 року між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо покарання за дії, вчинені підозрюваним, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному, потерпілій.

Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , а також потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні попросили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопоруцшення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Статтею 476 КПК України передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Узгоджене обвинуваченим та потерпілим в угоді покарання відповідає ч. 1 ст. 185 КК України.

Таким чином, угода відповідає вимогам ст.ст. 468, 471, 473 КПК України. Мотиви укладання та затвердження угоди є такими, що відповідають інтересам сторін, не суперечать суспільним відносинам і ця домовленість спрямована на спрощену процедуру розгляду справи і економію процесуального часу.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Як встановлено п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015р., якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок, яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, визначених ст. 374 КПК, із урахуванням особливостей, передбачених ст. 475 КПК.

Згідно ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000008 вартість проведення досліджень становить 628,04 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17 січня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 січня 2020 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази - телефон марки «HUAWEY Y- 6 2018» моделі «ATU L 21» який знаходиться в камері зберігання речових доказів повернути за належністю власниці, як законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 628,04 грн (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1