Справа № 545/1869/16-к
Провадження № 1-кп/545/101/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2020 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093, що надійшло від Прокуратури Полтавської області відносно обвинуваченого гр. ОСОБА_5 за ч.3 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Вчинене згідно обвинувального акту гр. ОСОБА_5 кримінальне правопорушення підсудне Полтавському районному суду.

Сторони у кримінальному провадженні в ході підготовчого судового засідання підтримали ряд наданих письмово та заявлених усно клопотань, частина з яких підлягає вирішенню судом у нарадчій кімнаті згідно вимог чинного законодавства та не мали заперечень з метою економії робочого часу їх вирішення судом в нарадчій кімнаті однією ухвалою в логічному порядку.

Зокрема, захисник підсудного ( а. с. 28 29 ) в інтересах підсудного оголосив та підтримав надане суду 10.02.2020 року письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору ( а. с. 48 52 ), заперечивши можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, посилаючись на порушення норм КПК України прокурором в ході досудового слідства, а саме : навмисно вилучені на досудовому розслідуванні з матеріалів справи документів щодо руху справи по 1 та апеляційній інстанції, щоб не дати змоги суду перевірити повноту усунення прокурором виявлених недоліків та вирахувати строки досудового розслідування, наявності в одному кримінальному провадженні двох обвинувальних актів, що порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого та перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, затверджений прокурором обвинувальний акт не скріплений печаткою, що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу в контексті ст. 358 КК України.

Обвинувачений спочатку не мав заперечень щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, але після заявлення суду клопотання захисником підтримав клопотання захисника із викладених в ньому підстав.

Прокурор заперечив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що доводи вказані захисником є необґрунтованими, жодних процесуальних строків у провадженні порушено не було, оскільки обвинувачений переховувався від слідства у закладах, до яких потрібен був доступ лише з дозволу суду. А також на те, що захисник використовує просто маніпулювання термінами.

Потерпілий гр. ОСОБА_6 погодився із прокурором та прохав звернув увагу суду на те, що внаслідок злочину вже 5 років не має його дитини та весь цей час він їздить в судові засідання без результатів. Тому, не заперечував призначення провадження до судового розгляду.

Суд, заслухавши сторін, вважає, що клопотання захисника в інтересах обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього кодексу, а обвинувальний акт згідно п.3 ч.2 ст. 283 КПК України є однією із форм закінчення досудового розслідування.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинуваченій особі, підозрюваній у вчиненні злочину.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство ), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у Постанові від 24.11.2016 року у справі № 5-328-кс 16, обвинувальний акт має містити в собі три обов`язкові складники :

1. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення;

2. Виклад правової кваліфікації ( в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення» );

3. Формулювання обвинувачення.

На підставі викладеного, суд, вважає, що всі дані, що повинні бути в обвинувальному акті згідно вимог діючого законодавства, то в ньому містяться, а ступінь детальності обвинувального акту згідно роз`яснень постанови Верховного Суду України від 24.11.2017 року з приводу аналізу доказів залежить від встановленого в ході досудового слідства. Що стосується реєстру матеріалів досудового розслідування, то реєстр… не є обвинувальним актом, а лише є додатком до нього та не впливає на зміст остаточного документу. Щодо решти підстав зазначених в клопотанні, то всі докази зібрані в матеріалах кримінального провадження наявні, відкриті сторонам, вони з ними ознайомлені, про що сторони не заперечували.
В обвинувальному акті сформульовано обвинувачення так, що вказано фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими та зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Питання щодо яких захисник порушив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору стосуються дачі певного аналізу вчинених процесуальних дій на досудовому слідстві процесуальними прокурорами та фактично дещо оцінки фактичних обставин справи, відомості про які на даній стадії у суду відсутні, однак, вказані питання не є предметом розгляду суду у підготовчому судовому засіданні, а вирішується вже в судовому засіданні в ході розгляду справи по суті за клопотаннями сторін з їх обов`язковим дослідженням та подальшою оцінкою доказів в нарадчій кімнаті.

Тому, аналіз змісту обвинувального акту або змісту реєстру матеріалів досудового розлідування до обвинувального акту щодо обвинуваченого не дає підстав вважати щодо його невідповідності вимогам кримінально-процесуального закону.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключений перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Внаслідок чого, інші доводи, на які посилався захисник як на підстави повернення обвинувального акту, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.

Також, враховуючи, що захисником обвинуваченого одночасно до суду разом із клопотанням про повернення обвинувального акту також подано і письмове клопотання про надання дозволу обвинуваченому перебувати під час судового засідання поза межами клітки чи скляного боксу, без застосування відносно нього спеціальних засобів ( а. с. 44 47 ), то суд вважає, що захисник, подаючи таке клопотання одночасно разом із клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, заздалегідь виключав задоволення його клопотання судом про повернення прокурору обвинувального акту із заявлених ним підстав, оскільки ст. 314 ч. 2 та 315 КПК України встановлено процесуальний порядок проведення підготовчого судового засідання, де спочатку суд з`ясовує всі процесуальні питання та клопотання у прокурора, потім у обвинуваченого, захисника та потерпілого…., що суд вважає додатковою логічною підставою щодо відмови у задоволенні вирішуваного клопотання.

З огляду на викладену позицію, суд вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України.

Підстави для закриття провадження згідно положень передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України - відсутні.

Тому, провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Також, прокурор підтримав надане суду 10.02.2020 року письмове клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою з додатками до нього ( а. с. 53 - 113 ) із розписками про його отримання обвинуваченим і його захисником, пославшись на встановлену наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в обґрунтування застосування запобіжного заходу з метою покладення необхідності запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у тому провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення та відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, який в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких та санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Оскільки, обвинувачений в ході досудового слідства переховувався від суду та оголошувався в розшук, кримінальне провадження зупинялось. Тому, може незаконно впливати на свідків. Одночасно вказав, що обвинувачений на даний час перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні у Полтавському СІЗО та є фігурантом іншого кримінального провадження по ряду вчинення тяжких кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000409, де розгляд здійснюється колегією суддів. Тому, перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, у клопотанні зазначив, у разі обрання запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням застави, прохав визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб. На уточнення головуючого не зміг належним чином обґрунтувати наявність на даний час існування вказаних ним ризиків та якими доказами вони доводяться у разі перебування обвинуваченого під вартою в іншому кримінальному провадженні ще з серпня 2019 року та чому у ході досудового слідства запобіжний захід обвинуваченому не обирався з моменту його вступу у провадження у якості процесуального прокурора. А також, які вказані ним ризики доводять надані ним у додатку процесуальні документи з кримінального провадження, що можуть залучаються судом лише на певній стадії судового розгляду провадження по суті після визначення судом порядку та обсягу дослідження доказів.

Обвинувачений заперечив клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному провадженні, оскільки він зараз, починаючи з 06 чи 08.08.2019 року тримається під вартою у іншому кримінальному провадженні, що перебуває на даний час на колегіальному розгляді в Полтавському райсуді Полтавської області та справа призначена до розгляду на 28.02.2020 року. А також із підстав, що вважає обраний щодо нього в іншому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не законним, тому за наявності тривалих негативних стосунків із прокуратурою, прокуратура таким чином намагається компенсувати не вірно обраний йому запобіжний захід. Заперечив існування вказаних прокурором ризиків як на даний час так і в період досудового розслідування провадження, де було відмовлено Октябрським райсудом м. Полтава у застосуванні у даному провадженні запобіжного заходу на початку розслідування.

Захисник обвинуваченого прохав відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як вважає, що прокурор вводить дещо суд в оману, скриваючи факт відмови Октябрським райсудом м. Полтава 24.02.2016 року в застосуванні запобіжного заходу. Та вказані прокурором ризики не можуть існувати, коли особа тривалий час перебуває вже під вартою.

Потерпілий гр. ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора із вказаних ним підстав.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд, оцінивши в сукупності всі доведені обставини щодо реальної наявності існування зазначених ризиків відповідно до ч. 1 п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на які послалися сторони при вирішенні даного клопотання, те, що сторона обвинувачення не довела на даний час наявності існування будь-яких реальних ризиків у вказаному кримінальному провадженні, існування яких би підтверджувалося належними та допустимими доказами, що вимагає закон. Тому, вказані ризики, на які опирається сторона обвинувачення є надуманими, базуються лише на припущеннях та носять в зв`язку з цим виключно формальний характер. Оскільки, обвинувачений з серпня 2019 року, що не заперечувалось прокурором, тримається під вартою в іншому кримінальному провадженні, що виключає можливість реалізації вказаних ризиків прокурором. А згідно реєстру процесуальних дії проведених в ході досудового слідства, то відсутня будь-яка інформація, скарги щодо незаконного впливу ( тиску ) на учасників провадження. Що спростовує існування у повному обсязі зазначених прокурором ризиків. А тому, приходить до висновку про не прийняття до уваги доводів сторони обвинувачення щодо наявності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не надано в розпорядження суду будь-яких доказів на підтвердження наявності у даному кримінальному провадженні обґрунтованих ризиків, а також на підтвердження того, що більш м»який запобіжний захід, окрім такого виняткового як тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого .

При цьому, суд керувався практикою Європейського суду з прав людини, а саме тим, що оцінка ризиків має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування наявних ризиків або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( «Панченко проти Росії» ). Ризики мають оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ( «Бекчиєв проти Молдови» ).

Також, суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними», але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Маріянчук та інші проти України» зазначив, що основною метою статті 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи.

Також, суд вважає за необхідне, процесуальні документи досудового слідства додані в додатку до вказаного клопотання, які не підтверджують і не спростовують вказаних прокурором ризиків та мають бути приєднані на певній стадії судового розгляду провадження згідно встановленого судом порядку та обсягу дослідження доказів у провадженні на підставі вимог діючого законодавства, підлягають поверненню прокурору як помилково надані суду.

Крім цього, прокурор усно заявив клопотання про доцільність об`єднання кримінальних проваджень, що перебувають на розгляді в Полтавському райсуді Полтавської області щодо обвинуваченого гр. ОСОБА_5 на підставі ст. 217, 334 КПК України.

Обвинувачений заперечив дане клопотання з підстав, що не розуміє як це буде відбуватися та вважав це не зручним.

Захисник обвинуваченого заперечив дане клопотання через відсутність підстав об`єднання кримінальних проваджень, бо інше провадження містить 6 епізодів та розглядається колегіально, що буде утруднювати розгляд.

Потерпілий гр. ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що вказане кримінальне провадження необхідно передати на розгляд колегії суддів Полтавського райсуду Полтавської області ( головуючий - суддя ОСОБА_7 ) для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням № 0000409 за обвинуваченням гр. ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 3, 187 ч. 4, 189 ч. 4, 355 ч. 3 КК України та гр. ОСОБА_8 за ст. 187 ч. 3 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України, у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Враховуючи, що вищезазначені кримінальні провадження стосуються однієї і тієї ж особи, з метою дотримання прав обвинуваченого гр. ОСОБА_5 та недопущення погіршення його процесуального становища, для оперативного та об`єктивного розгляду кримінальних проваджень, той факт, що кримінальне провадження № 0000409 провадиться колегією суддів, що розгляд провадження по суті в судовому засіданні за даними фактами не проводився, суд вважає за необхідне передати вказане кримінальне провадження колегії суддів Полтавського райсуду Полтавської області ( головуючий - суддя ОСОБА_7 ) для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням № 0000409 за обвинуваченням гр. ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 3, 187 ч. 4, 189 ч. 4, 355 ч. 3 КК України та гр. ОСОБА_8 за ст. 187 ч. 3 КК України.
Захисник обвинуваченого також підтримав надане 10.02.2020 року письмове клопотання про надання дозволу обвинуваченому перебувати під час судового засідання поза межами клітки чи скляного боксу, без застосування відносно нього спеціальних засобів ( а. с. 44 47 ), пославшись на існування практики ЄСПЛ, норми «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», хвороби обвинуваченого на підставі копії аудіограми, який назвав медичним висновком та порушення права на захист через неможливість їх конфеденційного спілкування в ході судового засідання. Одночасно на уточнення суду, вказав, що на даний час міг зайняти відповідне місце в залі засідань поряд із боксом пребування обвинуваченого, де мав би можливість конфеденційного спілкування з ним.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника із викладених в ньому підстав.

Прокурор заперечив дане клопотання, враховуючи, що обвинувачений чув присутніх сторін у провадженні, а захисник мав можливість би конфеденційного спілкування з обвинуваченим зайнявши відповідне місце в залі судових засідань.

Потерпілий гр. ОСОБА_6 послався на розсуд суду при вирішенні даного клопотання.

Суд, заслухавши думку сторін, вважає, що з огляду на результати вирішених судом попередніх клопотань сторін, то на даний час необхідно відмовити у задоволенні даного клопотання, як передчасно заявленого, оскільки в разі об`єднання кримінальних проваджень справу по суті буде розглядати судова колегія, яка і повинна вирішувати дане клопотання.

Решта клопотань учасників судового провадження вирішено судом протокольними ухвалами в повному обсязі.

Враховуючи задоволенення судом певних клопотань сторін, то суд не в змозі визначити дату призначення судового розгляду, який має бути проведений у відкритому судовому засіданні. Підстави для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196 199, 314-316, 331, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

В клопотанні захисника обвинуваченого гр. ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити як безпідставному.

В клопотанні прокурора про обрання обвинуваченому гр. ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити за недоведенням існування зазначених ризиків, повернувши прокурору додані ним в додатку до клопотання як помилково надані процесуальні документи досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме :

-Витяг з ЄРДР від 10.03.2015 року на 02 акр.,

-Постанову про визначення групи прокурорів від 09.09.2019 року на 1 акр.,

-Протокол огляду місця події від 10.03.2015 року з фото таблицями до нього і схемою ДТП на 09 арк.,

-Повідомлення про підозру від 24.02.2016 року на 03 арк.,

-Протокол допиту підозрюваного від 24.02.2016 року на 02 арк.,

-Висновок експерта № 182 від 22.06.2015 року на 07 арк.,

-Постанову про оголошення розшуку та зупинення досудового розслідування від 02.03.2017 року на 04 арк.,

-Постанову про відновлення досудового розслідування від 20.11.2019 року на 03 арк.,

-Копію паспорту на ім`я обвинуваченого на 03 арк.,

-Вимогу ДІАЗ МВС України на 02 арк.,

-Свідоцтво про народження гр. ОСОБА_9 на 01 арк.,

-Запити слідчого на 04 арк.,

-Відповіді на запити слідчого на 09 арк.,

-Довіреність від гр. ОСОБА_10 на 02 арк.,

-Поліс страхування на 01 арк.,

-Копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ на 01 арк.,

-Довідку характеристику на 01 арк.

Клопотання прокурора про об`єднання кримінальних проваджень - задовольнити.
Передати кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань № 0000093 від 10.03.2015 року, відносно обвинуваченого гр. ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України - колегії суддів Полтавського райсуду Полтавської області ( головуючий - суддя ОСОБА_7 ) для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням № 0000409 за обвинуваченням гр. ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 3, 187 ч. 4, 189 ч. 4, 355 ч. 3 КК України та гр. ОСОБА_8 за ст. 187 ч. 3 КК України, призначене до розгляду на 28.02.2020 року.
В клопотанні захисника обвинуваченого в інтересах обвинуваченого про надання дозволу обвинуваченому перебувати під час судового засідання поза межами клітки чи скляного боксу, без застосування відносно нього спеціальних засобів - відмовити як передчасному.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1