Справа № 359/682/20
Провадження № 1-кс/359/271/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду з технічною аудіо та відео фіксацією скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
23.01.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена скарга на дії слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

У скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначив, що 25 грудня 2019 року о 19 годині 00 хвилин в пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» під час оформлення пасажирів рейсу сполученням № 460 «Київ-Стамбул» працівниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України було затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із завданням затримання та арешту. Ініціатором розшуку зазначено правоохоронні органи Російської Федерації.

28 грудня 2019 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області відносно ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Під час затримання, відповідно до вимог ст.ст. 208, 582 КПК України, було складено протокол, в якому зазначено вилучення особистих речей ОСОБА_4 , а саме: дві купюри номіналом 100 доларів США, дві купюри номіналом 500 гривень, одна купюра номіналом 100 гривень, три купюри номіналом 50 гривень, одна купюра номіналом 20 гривень, чотири купюри номіналом 10 гривень, посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон «HUAWEI» «ІМЕІ НОМЕР_2 », мобільний телефон «IPhone 10х», бездротові навушники «Air Pods», посвідка на постійне проживання в Україні на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 .

Протокол складений начальником 1-ої групи ПК 1 відділу ВПС «Бориспіль-1» молодшим лейтенантом ОСОБА_6 .

Крім цього, працівниками поліції з багажу вилучено валізу ОСОБА_4 з особистими речами, а саме: валіза чорного кольору, зі стрічкою жовтого кольору та надписами синього кольору, в якій знаходилися особисті речі ОСОБА_4 : верхній одяг, сандалі, кросівки, брюки, нижня білизна, косметичка.

Валізу не оформлено жодним протоколом або актом, а вилучені речі безпідставно зберігаються у слідчого СВ ВН в а/п «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 .

З огляду на практику Європейського суду з прав людини адвокат ОСОБА_3 вважає, що є всі законні підстави для повернення тимчасово вилученого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити. Разом з тим уточнив, що вилучені у ОСОБА_4 речі він просить повернути йому, а не підозрюваному.

Слідчий слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила. Її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2019 року було застосовано до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , тимчасовий арешт строком на 40 днів до надходження запиту про його видачу, з утриманням у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

З аналізу чинного міжнародного, конституційного, кримінального процесуального законодавства України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень, наданих Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне.

Згідно ч. 3 ст.13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Із змісту п.7 ч.1 ст.92 Конституції України вбачається, що виключно законами України визначаються: правовий режим власності.

Із змісту п.9 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: недоторканність права власності.

Згідно ч.2 ст.10 КПК України у випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із змісту ч.3 ст.7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» № 3352-XII від 30.06.1993 року (із змінами і доповненнями) вбачається, що Особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою. Обшук співробітника кадрового складу розвідувального органу України, взятого під варту, та огляд його речей здійснюються тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Із змісту п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, вбачається, що слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст.206 КПК України.

З наданого адвокатом в судове засідання листа ОСОБА_4 від 07.02.2020 року, адресованого адвокату заступником начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» 10.02.2020 року № І-763, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 просить повернути вилучене в нього майно безпосередньо своєму адвокату ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки власність зобов`язує; оскільки іноземці, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України; оскільки кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, оскільки ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, оскільки право приватної власності є непорушним; оскільки іноземці під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями; оскільки особам, до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення, відтак уточнену в судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 , слід задовольнити, зобов`язавши слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 повернути адвокату ОСОБА_3 тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 повернути адвокату ОСОБА_3 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4835 від 31.01.2012 року) тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно:

- дві купюри номіналом 100 доларів США,

- дві купюри номіналом 500 гривень,

- одну купюру номіналом 100 гривень,

- три купюри номіналом 50 гривень,

- одну купюру номіналом 20 гривень,

- чотири купюри номіналом 10 гривень,

- посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ,

- мобільний телефон «HUAWEI» «ІМЕІ НОМЕР_2 »,

- мобільний телефон «IPhone 10х»,

- бездротові навушники «Air Pods»,

- посвідку на постійне проживання в Україні на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 ,

- валізу з особистими речами ОСОБА_4 , а саме: валізу чорного кольору, зі стрічкою жовтого кольору та надписами синього кольору, в якій знаходилися особисті речі ОСОБА_4 : верхній одяг, сандалі, кросівки, брюки, нижня білизна, косметичка.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 14.02.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1