Справа № 202/3563/20
Провадження № 1-кс/202/4421/2020

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000047 від 07.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділення Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07.02.2020 року за № 0000047, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.

15 червня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000047.

Згідно матеріалів клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що 26 січня 1992 року між Орендним плодоовочевим госпрозрахунковим підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та оптово-роздрібним плодоовочевим комбінатом Амур-Нижньодніпровського району, правонаступником якого є Державне комунальне агропромислове підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було укладено договір, предметом якого є розподіл об`єктів комунальної та загальнодержавної власності між сторонами договору. Пунктом 3 угоди передбачено перелік об`єктів, що підлягають передачі підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і є (за текстом договору) об`єктами загальнодержавної власності.

20 лютого 1992 року в договір від 26.01.1992 року внесено доповнення, яке передбачає передачу підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_1 » трьох структурних підрозділів ОРПК: овочевого складу по АДРЕСА_1 , магазинів №№ НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 ).

07 жовтня 1999 року свідоцтвом серії НОМЕР_2 було посвідчено, що ТОВ Фірмі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » належить право власності на цілісний майновий комплекс, який з-поміж іншого складається з приміщень, що розташовані в АДРЕСА_1 . У свідоцтві зазначається, що вищезазначені приміщення належали державному комунальному агропромисловому підприємству банкруту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які з прилюдних торгів придбані ТОВ Фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за 91200 гривень.

Співставленням дат прийняття рішень щодо належності права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на момент проведення прилюдних торгів майна державного комунального агропромислового підприємства банкрута « ІНФОРМАЦІЯ_2 », нерухомість по АДРЕСА_1 не належала та не могла перебувати на балансі вищевказаного підприємства, оскільки була відчуженою у відповідності з доповненням до договору від 26.01.1992 року, що датовані 20 лютого 1992 року.

В послідуючому, 04-21.12.2000 Арбітражним судом Дніпропетровської області в рамках справи ДІ-76 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_4 до Орендного плодоовочевого госпрозрахункового підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Державного комунального агропромислового підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про визнання договору недійсним було вирішено визнати недійсним договір від 26 січня 1992 року з доповненнями від 20 лютого 1992 року, укладений плодоовочевим госпрозрахунковим підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з оптово-роздрібним плодовоовочевим комбінатом Амур-Нижньодніпровського району.

12 березня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_5 в рамках справи № 2/0417/843/2012 за позовом ОСОБА_6 до ТОВ Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про стягнення суми та за зустрічним позовом ТОВ Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до ОСОБА_6 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_5 , про визнання права власності було ухвалено заочне судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 про стягнення суми, та задоволення зустрічного позову ТОВ Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про визнання права власності. За ТОВ Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 » визнано право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 (заочне рішення від 12.03.2012 скасовано ухвалою від 05.06.2012).

25 травня 2012 року суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було винесено ухвалу про призначення до судового засідання заяви відповідача ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 0417/2-843/2012.

05 червня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_5 в рамках справи № 2/п/0417/264/2012, було винесено ухвалу, якою задоволено заяву відповідача ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення. Цивільну справу призначено для розгляду у загальному порядку.

15 червня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_5 в рамках справи № 2/0417/5027/2012 за позовом ОСОБА_6 до ТОВ Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 », третя особа ІНФОРМАЦІЯ_5 , про визнання права власності на самочинне будівництво та за зустрічним позовом ТОВ Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до ОСОБА_6 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_5 , про визнання права власності було ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на самочинне будівництво. За ОСОБА_6 визнано право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 (рішення набрало законної сили 26.06.2012).

Однак, суддя, ухвалюючи рішення про перегляд заочного рішення по цивільній справі, не вказав інформації щодо зміни предмету позову, натомість 15.06.2012 року ухвалив судове рішення про визнання права власності на об`єкти нерухомості, не вирішуючи порушене позивачем за зустрічним позовом питання щодо стягнення суми. Окрім того, у тексті рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2012 року міститься пряме посилання на документи, зокрема договір позики та розписки про передачу грошових коштів, на підставі яких було прийнято рішення про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 .

Надалі, ОСОБА_6 на підставі судового рішення, обґрунтування в ухваленні якого викликає сумніви щодо неупередженості та достовірності викладених даних, розпорядився юридично належним йому на праві приватної власності майном на власний розсуд, а саме 12 листопада 2019 року між ОСОБА_6 (Продавець) та ОСОБА_7 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти в особисту приватну власність 95/100 часток будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Також, 12 листопада 2019 року між ОСОБА_6 (Продавець) та ОСОБА_7 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти в особисту приватну власність будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у результаті реалізації корисливого мотиву незаконного заволодіння правом на майно, з загальнодержавної власності вибуло право на об`єкти нерухомості на адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 , що завдало значної шкоди державі та сприяло недонаповненню бюджету грошовими платежами від оренди, в органу досудового розслідування виникла потреба у отриманні тимчасового доступу до матеріалів цивільних справ № 2/0417/5027/2012 (кінцевий документ рішення суду від 15.06.2012 року за результатами перегляду заочного рішення суду від 12.03.2012 року ) та № 2/0417/843/2012 (кінцевий документ заочне рішення суду від 12.03.2012 року), для встановлення обставин, що мають першочергове значення для кримінального провадження.

Просив розглядати клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза їх зміни або знищення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Заслухавши думку слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про тимчасовий доступ до речей і документів може дати розпорядження про можливість вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей і документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, приходить до висновку, про часткове задоволення клопотання та надання слідчому слідчого відділення Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області - ОСОБА_3 , прокурорам Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , тимчасового доступу до документів з можливим вилученням їх копій, оскільки слідчим у клопотанні та у судовому засіданні достатньо доведено та надано ґрунтовні докази, які дають змогу дійти висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, та наявність достатніх підстав для отримання вказаних документів, оскільки згадана інформація, може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а витребувані документи можуть бути використані як доказ у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, цивільні справи, питання доступу до яких порушується слідчим, перебували в провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , якого на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 24 квітня 2018 рок №1253/0/15-18 звільнено з посади судді ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України, та який на даний час перебуває у міжнародному розшуку за скоєння тяжких службових злочинів.

Клопотання в частині надання тимчасового доступу уповноваженим слідчим на підставі відповідного доручення щодо проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Тимчасовий доступ до речей і документів не є слідчою дією, а є заходом забезпечення кримінального провадження, виконання якого, враховуючи положення вищезазначеної норми, не може бути проведено за дорученням слідчого. Інакше це було б порушенням принципу законності, передбаченого ст. 9 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 159-166, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000047 від 07.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місцезнаходження суду: АДРЕСА_5 ), надати слідчому ІНФОРМАЦІЯ_8 - ОСОБА_3 , прокурорам Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , тимчасовий доступ до матеріалів цивільних справ № 2/0417/5027/2012 та № 2/0417/843/2012, з можливістю вилучення належним чином завірених їх копій.

В іншій частині клопотання відмовити.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів, відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України.

Визначити строк виконання ухвали до 16 липня 2020 року включно.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1