ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4148/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/550/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Суворовського районного суду м. Херсона за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відомості про особу засудженого не є достатніми та переконливими для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження виправлення за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Свої вимоги мотивує тим, що адміністрацією установи засуджений характеризується позитивно, на заходи виховного впливу реагує належним чином, з представниками адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, приймає участь у роботах по благоустрою установи, не допускає порушень вимог пожежної безпеки праці, зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у належному стані, конфліктних ситуацій серед засуджений не створює, визнає вину у вчиненому злочині, що не було враховано судом.

Також зазначає, що засуджений періодично залучався до оплачуваної праці, наразі працевлаштований на посаді робітника по обслуговуванню установи, 10 разів отримував заохочення, що на думку захисника, свідчить про його сумлінність на шляху виправлення.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Адвокат ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадженнята доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви суду.
Відповідно положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі і які стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Проаналізувавши дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 9 років позбавлення волі, призначене йому вироком Суворовським районним судом м. Херсона за ч.1 ст. 115 КК України. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення період з 07.03.2015 року по 22.03.2016 року у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 07.03.2015 року, кінець строку 22.02.2023 року.
На день звернення до суду із поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений відбув 2/3 частини призначеного покарання .

Адміністрацією установи виконання покарання ОСОБА_7 характеризується позитивно, до засудженого 6 разів застосовувалися заходи заохочення, стягнення відносно засудженого не накладалися.
Вбачається, що ОСОБА_7 був працевлаштований протягом різних проміжків часу, а саме з травня по листопад 2017 року, з вересня по листопад 2018 року, а також у січні травні, серпні, листопаді 2019 року, що вказує про несистематичний характер його трудової діяльності.

Проте при вирішенні питання про можливість заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, підлягає врахуванню не тільки поведінка засудженого під час відбування покарання, а і сукупність даних, що характеризують його особу в цілому, а також характер та тяжкість злочину, вчиненого засудженим.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних тяжких злочинів, наразі відбуває покарання за скоєння умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини.

Зазначені відомості характеризують ОСОБА_7 як особу, схильну до скоєння кримінально-караних діянь.

Вбачається, що ОСОБА_7 звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, а також був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, однак засуджений продовжив скоєння злочинів, зокрема особливо тяжкого, що свідчить про відсутність дійсного бажання засудженого до настання позитивних змін у його особистості і готовності до самокерованої, провослухняної поведінки у суспільстві.
Відбуття певної частини покарання, наявність певної ( не великої) кількості заохочень, позитивна характеристика адміністрації установи виконання покарання, працевлаштування засудженого не можуть бути визнані безумовною підставою для задоволення клопотання установи виконання покарання.
Ці відомості, що підлягають врахуванню поряд із даними про особу засудженого в цілому, не переконують у тому, що процес виправлення ОСОБА_7 , який відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину проти життя іншої особи на теперішній час досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання установи виконання покарання.
Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки суду не спростовують.
Всі ті обставини, на які послався захисник, як видно із ухвали були враховані судом, і суд обґрунтовано визнав їх недостатніми для задоволення подання.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 376 ч 2 КПК України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4