Справа № 304/231/20 Провадження № 1-кп/304/159/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000051 від 05 лютого 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, неодруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:
обвинувача прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

20 грудня 2018 року обвинувачена ОСОБА_3 переслідуючи корисливий мотив, знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, умисно заповнила та подала до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяву № 5039 від 20 грудня 2018 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», в якій зазначила неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, при цьому приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , з метою отримання державної соціальної допомоги як одинока мати, внаслідок чого в період з грудня 2018 року по травень 2019 року незаконно отримала соціальну допомогу як одинока мати на загальну суму 9 124, 86 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, обвинуваченою ОСОБА_3 повторно були вчинені такі самі дії з метою отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері, шляхом заповнення та подання до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяв № 2056 від 10 червня 2019 року та № 3890 від 12 грудня 2019 року, внаслідок чого в період з червня 2019 року по лютий 2020 року незаконно отримала соціальну допомогу як одинока мати на загальну суму 13 162, 43 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

05 червня 2020 року у м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин та за ч. 2 ст. 190 України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. При цьому, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, звільнивши таку від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладенням на неї судом обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, щиро розкаялася. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Разом зі своїм захисником просили затвердити зазначену угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 цього Кодексу відносяться до злочинів невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 190 КК України) та середньої тяжкості (ч. 2 ст. 190 КК України).

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався, підстав для його обрання не має.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , укладену 05 червня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- за ч. 2 ст. 190 КК України позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1