Провадження № 1-кп/359/158/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 листопада 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0007449, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2018 року, що надійшло до суду з Верховного Суду за підсудністю, з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, без освіти, непрацюючої, маючої на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006 ), Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними" від 15.02.1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 року, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання, без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за таких обставин.
ОСОБА_18 у невстановленому місці та період часу, діючи умисно, незаконно, без мети збуту, придбала у невстановленої в ході особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, наркотичний засіб - метадон, який стала незаконно зберігати за своїм місцем проживання в квартирі АДРЕСА_3 , до 12.06.2018 року.
12.06.2018 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_8 вийшла з квартири АДРЕСА_3 , маючи при собі велику кількість наркотичного засобу - метадон у розфасованому стані. При спробі відчинити автомобіль марки "Audi", номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , була затримана працівниками поліції, та в подальшому, в ході проведення огляду місця події, в період часу з 14:13 год. по 16:20 год., серед особистих речей ОСОБА_8 виявлено та вилучено кристалічну речовину, розфасовану у 13 поліетиленових пакетів та двоє електронних вагів із залишками кристалічної речовини.

Згідно висновку експерта № 11-2/3333 від 13.06.2018 року, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, масою 2,698 г, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у речовині становить 2,104 г.

Згідно висновку експерта № 11-2/3426 від 20.06.2018 року, надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору, масою 79,771 г, 2,134 г, 7.087 г, містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол). Маса дифенгідраміну (димедролу) в наданих речовинах становить 39,088 г., 1,003 г, 6,237 г. Загальна маса дифенгідраміну, в наданих на дослідження речовинах, становить 46,328 г.

Згідно висновку експерта № 11-2/3429 від 23.06.2018 року, надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору загальною масою 1,519 г; збита в грудки кристалічна речовина світло-бежевого кольору масою 17,344 г, збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 7,261 г, збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 5,050 г містять метадон (фенадон), який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору, загальною масою 1,519 г, збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 7,261 г, збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 5,050 г, містять дифенгідрамін (димедрол), що є сильнодіючим лікарським засобом. Маса метадону (фенадону) в речовинах становить 0,866 г, 15,089 г, 3,485 г, 2,576 г, а маса дифенгідраміну (димедролу) у речовинах становить 0,653 г, 1,597 г, 2,172 г. Загальна маса метадон (фенадону) складає 22,016 г. Загальна маса дифенгідраміну (димедролу) складає 4,422 г.
Згідно висновку експерта № 11-2/3430 від 20.06.2018 року, в нашаруваннях порошкоподібних речовин білого кольору, на наданих на дослідження двох електронних вагах, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол). Маса в нашаруваннях метадону (фенадону) становить 0,007 г, 0,002 г, а дифенгідраміну (димедролу) становить 0,011 г, 0,004 г. Загальна маса метадону (фенадону) в нашаруваннях становить 0,009 г. Загальна маса дифенгідраміну (димедролу), в наданих речовинах становить 0,015 г. Таким чином, загальна маса вилученого метадону становить 24,129 г.
Метадон, згідно Таблиці № 1 "Списку № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів", є наркотичним засобом.
Згідно Таблиці № 1 "Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, маса метадону у розмірі 24,129 г відноситься до особливо великих розмірів наркотичного засобу.
Таким чином, ОСОБА_18 своїми діями незаконно придбала та зберігала наркотичні засоби, в особливо великих розмірах, без мети збуту, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 своєї вини не визнала повністю, пояснивши, що обставини викладені в обвинувальному акті не відповідають дійсності. Так, обвинувачена показала, що за день чи за два до події, до неї в гості приїхала родичка на ім`я ОСОБА_19 (по циганському), інших її анкетних даних вона не знає, разом із дітьми, і залишилася трохи в неї по жити. Враховуючи, що вона має серйозні проблеми зі здоров`ям, тому дуже погано себе почуває та її мучать постійні болі, через які вона навіть не може заснути. Бачачи такий її стан, родичка дала їй якісь ліки, які були у вигляді порошку, в пакетику, без будь-яких написів, в незначній кількості, сказавши, що це знеболюючи ліки, які й допоможуть. Вона не знає, що це були за ліки, однак вживши їх, їй дійсно покращило та біль трохи відступив. Родичка сказала, що це ліки, які схожі на димедрол. Тому вона потрохи їх вживала. 12.06.2018 року, спочатку з її будинку вийшла родичка ОСОБА_19 разом із дітьми, а хвилин через 20 за ними, вже вийшла вона разом із дітьми та чоловіком. До них відразу підійшли працівники поліції, представились та попросили пройти до автомобіля. Працівників поліції було близько 10 осіб. Потім взяли її сумку, і звідти дістали якийсь порошок. Що це був за порошок їй невідомо, він їй не належить та звідки він взявся в її сумці їй невідомо. Однак, це точно не той знеболюючий порошок, який перед цим давала їй випити ОСОБА_19 . Припускає, що порошок, який знайшли в її сумці, могла підкинути його її родичка, оскільки відразу після цієї події вона зникла, та де перебуває на даний момент їй невідомо. Вона намагалася з нею зв`язатися, однак остання на зв`язок не виходить. Зі слів інших родичів, відомо, що можливо ОСОБА_19 перебуває в Росії. Сумку вона завжди носить із собою, та лише вдома вона без нагляду, тому ОСОБА_19 могла їй підкинути щось. Зазначила, що працівники поліції особистий її огляд не проводили, обшукували лише її сумку. Звідки в сумці взялися сім-карти і кому вони належать, їй також невідомо. Їй вони не належать. Також у сумці ще були грошові кошти у розмірі 21 000 гривень, які належать їй, вона їх відкладала, щоб мати змогу зробити операцію на очі. Вона завжди ці гроші носила із собою, вдома ніколи не залишала. Зазначила, що будь-яких наркотичних засобів в неї не має і не було, збутом наркотичних засобів, вона ніколи не займалася.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_8 не визнає себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, на думку суду, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, належними та допустимими доказами, оцінка яким надана судом в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що точної дати не пам`ятає, десь влітку минулого року, він перебував в Бориспільському районі, в особистих справах. До нього підійшли працівники поліції, представились, та запропонували бути понятим, на що він погодився. Вони підійшли до якоїсь стоянки, поряд із автомобілем, де вже перебували також працівники поліції, працівники спецпідрозділу в масках, а також ОСОБА_8 , впізнавши, що це саме обвинувачена. Перед проведення слідчої дії їм було роз`яснено їх права та обов`язки учасникам даної дії. Потім було проведено огляд ОСОБА_8 , а саме її сумки, яку вона поклала на капот. ОСОБА_8 попросили викласти все, що знаходиться в сумці, і вона самостійно та добровільно, виклала її вміст на капот авто, серед іншого, там було виявлено: порошок в пакеті, якісь маленькі згортки із речовиною, багато різних сім-картів, які знаходилися в баночках з під ліків, а також банківську карту та грошові кошти в сумі близько 20 000 грн. ОСОБА_8 повідомила, що все виявлене належить їй особисто, а з приводу порошку сказала, що це її ліки, знеболюючі, які вона приймає. Назвала їх метадон. Особистий огляд ОСОБА_8 не проводився. Працівниками поліції здійснювалася відеофіксація огляду, на телефон та ще на якісь відеознімаючий прилад. Всі виявлені речі, які вилучалися, в його присутності та іншого понятого, були складені в пакети, кожен з яких, було зв`язано належним чином та опечатано, а саме клеїлася відповідна бирка, на який вони розписувалися. Після чого ще було проведено обшук у квартирі, де проживає ОСОБА_8 , і де він також був понятим. За результатами його проведення нічого вилучено не було. Будь-яких зауважень до дій працівників поліції не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що точної дати вже не пам`ятає, приїхав разом із товаришем у с. Щасливе Бориспільського району, на роботу. До них підійшли співробітники поліції та запропонували побути понятим, на що він погодився, та вони разом направилися стоянки, де був автомобіль. Там вже перебували і інші працівники правоохоронних органів, скільки саме їх було не може повідомити, а також якась жінка. Підтвердив, що це була саме обвинувачена ОСОБА_8 . Їй запропонували показати вміст її сумки, і вона добровільно виклала все на авто. Там були пакети із якимось порошками, а також маленькі пакети, пофасовані із порошком, телефони, гроші, коробка із шприцом інсулін. Всі виявлені речі, у його присутності та іншого понятого, було розкладено, сфотографовано, та описано. Працівники поліції повідомили, що виявлений порошок це наркотичний засіб, однак ОСОБА_8 заперечила, зазначивши, що це її знеболюючі ліки, які вона приймає. Також ОСОБА_8 повідомила, що всі виявлені речі належать їй особисто. Потім працівниками поліції, в його присутності та понятого, предмети, які вилучались, були поміщені до пакетів, кожен із яких закрили, зв`язавши горловину, та опечатали, а саме наклеювали відповідні бирки, на яких вони постявляли свої підписи, підтверджуючи дійсність вмісту пакету. Особистий огляд ОСОБА_8 не проводився. Відбувалася відео фіксація огляду: знімали на мобільний телефон. Чи зазначали про фіксацію не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він працює помічником оперуповноваженого, і був залучений до проведення слідчих дій: огляд місця події та обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ст. 307 КК України. 12.06.2018 року спільно із працівниками полку поліції особливого призначення № 1, а також слідчим, по вул. Лесі України, в якомусь селі в Броварському районі, вже не пам`ятає точної адреси, на стоянці, поряд із автомобілем, ними було зупинено громадян ромської національності, у кількості близько 6 осіб, серед яких була і ОСОБА_8 . Останнім було запропоновано видати заборонені речі та предмети, за наявності. На що ОСОБА_8 повідомила, що в неї в сумці є метадон, який в подальшому вона самостійно та добровільно їм видала. Вказаний порошок знаходився у декількох пакетах, які всі були упаковані в один салафановий пакет. Також із сумки вона дістала мобільний телефон, багато сім-картів, які знаходилися в 3 баночках, та ваги для зважування наркотичної речовини. Вказані предмети були вилучені та поміщені в полімерні пакети, обв`язані ниткою, обклеєні биркою за підписом понятих та слідчого. Його було залучено з метою здійснення фіксації даної слідчої дії. Після чого було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , в якому він приймав участь, в якості оперативного співробітника, де ніяких заборонених предметів та речовин виявлено не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він працював слідчим Шевченківського УП у м. Києві, та за постановою начальника, його призначено для проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, за ст. 307 КК України, з якого в подальшому були виділені матеріали, в окреме провадження, відносно ОСОБА_8 . Ним було проведено огляд місця події та обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , точної адреси не пам`ятає, десь в Київській області. До участі у проведенні даних слідчих дій, на підставі доручення, були залучені оперативні співробітники Управління протидії наркозлочинності, спецпідрозділ, а також запрошені поняті. Близько обіду, ОСОБА_8 разом зі своєю сім`єю, вийшла із будинку, їх було зупинено поряд із автомобілем, де і було проведено огляд місця події. ОСОБА_8 самостійно та добровільно виклала все, що знаходилося в її сумці, на капот автомобіля, а саме: мобільний телефон, наркотичні засоби, грошові кошти, сім-карти. ОСОБА_8 повідомила, що все належить їй особисто. В подальшому ним було все оглянуту, описано, та вилучено, а також складено протокол за результатами проведення даної слідчої дії, у відповідності до вимог КПК України. Також здійснювалося відеофіксація даної слідчої дії, яку проводив хтось із оперуповноважених працівників. ОСОБА_8 права підозрюваної не роз`яснювалися, оскільки вона ще не мала відповідного статусу. З протоколом було ознайомлено всіх учасників, і ОСОБА_8 , у яких будь-яких зауважень та скарг не було. Також в подальшому було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді. В ході проведення обшук будь-яких заборонених речей та предметів виявлено не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що станом на 2018 рік він працював на посаді в.о. оперуповноваженого Управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві. Десь в період лютого-березня 2018 року було отримано оперативну інформацію, що мешканець м. Києва у Шевченківському районі розповсюджує наркотичний засіб метадон, шляхом закладок. Дані відомості були внесені до ЄРДР та в рамках даного кримінального провадження було проведено ряд слідчих та негласних слідчих дій, за результатами яких було задокументовано протиправну діяльність та встановлену дану особу: " ОСОБА_20 ". В рамках даного кримінального провадження, ним було проведено негласну слідчу дію, зокрема, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, за результатами якої було встановлено номера мобільних телефонів постачальників наркотичних засобів. В подальшому ним також було проведено негласну слідчу дію - встановлення місця знаходження мобільного терміналу, і отримано інформацію, що один із постачальників, а саме, як пізніше було встановлено, ОСОБА_8 , знаходиться за адресою: с. Щасливе Бориспільського району. Після чого було вже проведено затримання вказаної особи. Він не був присутній під час затримання ОСОБА_8 , оскільки перебував в цей момент на іншому затриманні, в рамках даного ж кримінального провадження. В той же час, після надання для ознайомлення рапорту, наданого свідком ОСОБА_14 після проведення огляду місця події території поряд із буд. № 14 по вул. Лесі Українки в с. Щасливе Бориспільського району, в рамках даного кримінального провадження (т.1 а.с.218), підтвердив, що вказаний рапорт дійсно був складений ним. Також зазначив, що він згадав, що був присутній під час затримання ОСОБА_8 . Пояснивши, що забув, у зв`язку з тим, що в рамках даного кримінального провадження відбувалося декілька затримань, саме громадян ромської національності, а тому він просто переплутав, і після ознайомлення зі змістом рапорту вже загадав. Ними спільно із працівниками спецпідрозділу було зупинено групу громадян ромської національності, серед яких була ОСОБА_8 . Остання самостійно повідомила, що в неї є наркотичні засоби, які в подальшому добровільно їм видала, діставши зі своєї сумки. ОСОБА_8 сказала, що вказані наркотичні засоби вона зберігає для себе. Слідчим ОСОБА_21 , у присутності понятих, було проведено огляд місця події, за результатами проведення даної слідчої дії було складено протокол, а також у відповідності до вимог законодавства, вилучені наркотичні засоби. Також в той день, відразу після цього, на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , до участі в якому були залучені ті самі поняті, що і під час огляду місця події. В ході обшуку будь-яких заборонених предметів та речей виявлено не було. До проведення всіх слідчих та негласних слідчих дій його залучали на підставі відповідного доручення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що станом на 12.06.2018 року він працював на посаді оперуповноваженого Управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві. Він здійснював супроводження кримінального провадження відносно ОСОБА_23 , де за результатами проведення слідчих та негласних слідчих дій, було встановлено особу, яка поставляла ОСОБА_23 наркотичні засоби, а саме ОСОБА_8 , яка проживала в с. Щасливе Бориспільського району. Після чого було проведено слідчі дії: огляд місця події та обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , в яких він особисто участь не приймав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , анкетні данні, якого змінені в зв`язку із застосуванням до нього заходів безпеки, показав, що він приймав участь у документуванні працівниками поліції незаконної діяльності по збуту наркотичної речовини ОСОБА_24 . Зазначив, що трохи менше року назад, він разом із ОСОБА_25 їздив кудись в Бориспільський район, точної адреси не пам`ятає. Приїхавши туди, ОСОБА_26 , вийшов із машини та підійшов до жінки ромської національності, яку він впізнав в судовому засіданні, а саме: обвинувачена ОСОБА_8 , в якої він взяв метадон, і вони поїхали назад до м. Києва. Також зазначив, що особисто він у ОСОБА_8 наркотичні засоби не купляв. Він купляв лише у ОСОБА_27 . На скільки йому відомо, то останній брав його саме у вказаної жінки.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що обвинувачена ОСОБА_8 являється його дружиною. Точної дати не пам`ятає, він разом із дружиною та дітьми вийшли із дому, а саме в с. Щасливе Бориспільського району, і до них підійшли працівники правоохоронних органів, серед яких було два чоловіки в масках (балаклавах), в зеленій формі. Його відразу відвели в одну сторону, а його жінку в іншу. Потім підійшло ще декілька працівників поліції, їх було близько 10 чоловік. Його оглянули, однак в нього нічого не знайшли. Також було проведено обшук його дружини, в якої щось знайшли. Зазначив, що його дружина дуже хвора, і вживає велику кількість різних ліків, серед яких є знеболюючі препарати, зокрема серед їх складу є димедрол. Щоб остання вживала якісь наркотичні засоби він ніколи не бачив. Також йому нічого невідомо з приводу того, щоб його дружина займалася збутом наркотичних засобів. Крім того, було ще проведено огляд в їх квартирі, але нічого знайдено там не було.

Крім показань указаних свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, підтверджується також наступними доказами:

- витягом з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0002078 від 19.02.2018 р. (т.1 а.с.122-123), з якого вбачається, що розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;

- витягом з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0006496 від 12.06.2018 р. (т.1 а.с.126), з якого вбачається, що розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за фактом добровільної видачі працівникам поліції, під час проведення огляду ділянки місцевості, біля будинку 14 по вул. Лесі Українки в с. Щасливе Київської області, ОСОБА_8 порошкоподібної та кристалоподібної речовини, яка зі слів останньої є наркотичним засобом - метадон;

- постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 12.06.2018 року (т.1 а.с.124-125), згідно якої матеріали досудових розслідувань, внесених до ЄРДР за № 0002078 від 19.02.2018 р. та за № 0006496 від 12.06.2018 р. об`єднано в одне кримінальне провадження, з присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню номеру 0002078;

- постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про виділення матеріалів досудового розслідування від 09.07.2018 року (т.1 а.с.120-121), згідно якої із матеріалів досудового розслідування за № 0002078 від 19.02.2018 р. виділено матеріали кримінального провадження щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, для подальшої реєстрації їх в ЄРДР. Також виділено матеріали, що підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема: протоколи допитів свідків, протокол обшуку, клопотання, ухвали, матеріали проведених експертиз, документи про накладення арештів та інші матеріали;

- даними, що містяться у витягу з кримінального провадження № 0007449 від 09.07.2018 року (т.1 а.с.118-119), згідно з якими розпочато досудове розслідування щодо незаконних дій ОСОБА_8 з приводу незаконного поводження з наркотичним засобом метадон;

- постановою про доручення проведення досудового розслідування декільком слідчим, за підписом начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_28 , від 19.02.2018 року (т.1 а.с.127-128), якою підтверджуються повноваження слідчих, зокрема, ОСОБА_13 , ОСОБА_29 , на проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002078 від 19.02.2018 р.;

- постановою про призначення групи прокурорів, за підписом першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_30 , від 19.02.2018 року (т.1 а.с.111), якою підтверджуються повноваження прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_31 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002078 від 19.02.2018 р.;

- дорученням про проведення досудового розслідування за підписом начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_28 , від 12.06.2018 р., адресованого ст. слідчому СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_32 (т.1 а.с.218), яким доручено, відповідно до вимог ст. 39, 214 КПК України, проведення досудового розслідування, на підставі рапорту працівників УПН ГУНП у м. Києві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України;

- постановою про доручення проведення досудового розслідування декільком слідчим, за підписом начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_28 , від 09.07.2018 року (т.1 а.с.132), та постановою про призначення групи прокурорів, за підписом першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_30 , від 09.07.2018 року (т.1 а.с.133). Даними доказами підтверджуються повноваження ст. слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_32 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні;

- протоколом огляду місця події асфальтованої ділянки місцевості, що знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , від 12.06.2018 року, проведеним із застосуванням технічних засобів фіксації (т.1 а.с.134-138), яким підтверджується, в ході цієї слідчої дії, у присутності двох понятих: ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , жінка ромської національності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надала на огляд речі, предмети та документи, які знаходилися в сумці, чорного кольору, що належить їй особисто, виклавши самостійно повністю її вміст, на капот автомобіля марки "Audi", на іноземній реєстрації " НОМЕР_2 ". Під час огляду, викладеного із сумки, серед іншого було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет, у якому знаходилося: поліетиленовий пакет, в якому було п`ять згортків з кристалоподібною речовиною світлого кольору; поліетиленовий пакет з речовиною жовтого кольору, в кристалічному стані; два пазові пакети з порошкоподібною речовиною, світлого кольору, та один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, світлого кольору; три поліетиленові пакети, в двох із яких містилися кристалоподібна речовина світлого кольору, та в одному кристалоподібна речовина рожевого кольору: поліетиленовий пакет з поліетиленовими згортками; три пластикові ємкості від таблеток, в яких знаходилися значна кількість сім-карт операторів мобільного зв`язку; три мобільні телефони; дві банківські карти "ПриватБанку"; три клаптики паперу з написами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; дві пари електронних вагів, із залишками невідомої речовини, світлого кольору, одні із кришкою; грошові кошти у сумі 21 000 гривень, з яких: 28 купюр по 500 гривень та 30 купюр по 200 гривень, що в сумі становлять 20 000 гривень, та ще 1 000 гривень. Вказані речі та предмети було поміщено до окремих поліетиленових пакетів, котрі були упаковані та опечатані. Крім того, в ході даної слідчої дії жінка ромської національності ОСОБА_33 , добровільно надала на огляд, наявні в неї речі, а саме: три мобільні телефони, які також було вилучено. Хід даної слідчої дії фіксувався на відео, яке призупинялося лише на час заповнення та опечатування, вилучених речей та документів;
-відеозаписом слідчої дії огляд місця події, який розміщений на лазерному оптичному диску (т.1 а.с.211), визнаний постановою ст. слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_32 від 12.06.2018 року (т.1 а.с.139) речовим доказом та приєднаний до матеріалів даного кримінального провадження, відтворений в судовому засіданні, де міститься два відеофайли із назвою: "20180612_141325" та "20180612_162453" (вказані назви сформовані автоматично, із зазначення дати здійснення відео фіксації та часу її початку), зображення чітке, кольорове, має звукове супроводження, на якому зафіксовано об`єктивність фіксації фактів у протоколі огляду місця події від 12.06.2018 р., розпочатого о 14:13 год., призупиненого о 14:30 год. із метою заповнення та опечатування, вилучених речей та документів, продовженого о 16:24 год. та закінченого о 16:28 год., асфальтованої ділянки місцевості, що знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 (паркінг). На вказаному відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_8 добровільно та самостійно виклала вміст сумки, що належить їй особисто. Будь-якого особистого обшуку ОСОБА_8 , старшим слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 , не проводилося. Також на вказаному відеозаписі зафіксовано, що всі вилучені речі та предмети були упаковані у поліетиленові пакети, які були закриті та опечатані належним чином, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами понятих та слідчого. Це в свою чергу свідчить про те, слідчим було забезпечено належну упаковку, вилучених об`єктів, з метою уникнення неконтрольованого доступу до їх вмісту. Даним доказом підтверджується, що зазначена слідча дія проведена відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу, підстав сумніватися у її законності немає;

-ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_34 від 06.12.2018 р. (т.1 а.с.140-143), якою, в рамках кримінального провадження № 0002078 від 19.02.2018 р., розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, якою надано дозвіл, зокрема, слідчому СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 , дозвіл на проведення обшуку у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів;

-протоколом обшуку квартири АДРЕСА_3 (т.1 а.с.144-148), проведеного слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 , у присутності понятих: ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , за участі ОСОБА_8 , інших осіб: помічника оперуповноваженого ВКП Шевченківського УП ОСОБА_12 , з технічною фіксацією на електронний носій марки "Samsung". В ході проведення даної слідчої дії було виявлено та вилучено листок паперу із безліччю номерів мобільних телефонів;

-відеозаписом слідчої дії обшук, який розміщений на лазерному оптичному диску (т.1 а.с.212), визнаний постановою ст. слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_32 від 12.06.2018 року (т.1 а.с.149) речовим доказом та приєднаний до матеріалів даного кримінального провадження, відтворений в судовому засіданні, де міститься два відеофайли із назвою: "20180612_163918" та "20180612_163933" (вказані назви сформовані автоматично, із зазначення дати здійснення відео фіксації та часу її початку), зображення чітке, кольорове, має звукове супроводження, на якому зафіксовано об`єктивність фіксації фактів у протоколі обшуку від 12.06.2018 р., розпочатого о 16:39 год., та закінченого о 17:21 год., проведеного у приміщення квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_8 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 12.06.2018 року (т.1 а.с.151-153), складено старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_32 , у приміщенні СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, у присутності двох понятих, за участі захисника ОСОБА_35 , про те, що 12.06.2018 р. о 22 год. 10 хв. (фактичне затримання 12.06.2018 року о 14:20 год.), відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, здійснено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, циганки;

-повідомленням про підозру у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002078 від 19.02.2018 року (т.1 а.с.154-156), з якого вбачається, що 12.06.2018 року ОСОБА_8 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в присутності захисника;

-ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_36 від 14.06.2018 р. (т.1 а.с.157), якою було накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 12.06.2018 р. у ході поверхового огляду ОСОБА_8 та ОСОБА_37 , а саме: три мобільні телефони, які вилучені у ОСОБА_37 ; синій гаманець з грошовими коштами у сумі 21 000 гривень, дві банківські карти "ПриватБанк", двоє електронних вагів, із нашаруванням речовини світлого кольору, три пластикові ємкості від таблеток, в яких знаходилися 21 сім-карта операторів мобільного зв`язку, три мобільні телефони, які вилучені у ОСОБА_8 ;

-висновком експерта № 11-2/3333 від 13.06.2018 р. з ілюстративною таблицею до нього, наданого головним судовим експертом відділу фізико-хімічних досліджень лабораторії дослідження матеріалів, речовин і виробів Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_38 (т.1 а.с.160-162), з якого вбачається, що надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, масою 2,698 г, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у речовині становить 2,104 г.;

-висновком експерта № 11-2/3426 від 20.06.2018 р. з ілюстративною таблицею до нього, наданого головним судовим експертом відділу дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів лабораторії дослідження матеріалів, речовин і виробів Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_39 (т.1 а.с.165-167, 168-169), згідно якого, надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору, масою 79,771 г, 2,134 г, 7.087 г, містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол). Маса дифенгідраміну (димедролу), в наданих речовинах, становить 39,088 г., 1,003 г, 6,237 г. Загальна маса дифенгідраміну (димедролу), в наданих на дослідження речовинах, становить 46,328 г.;

-висновком експерта № 11-2/3429 від 23.06.2018 року з ілюстративною таблицею до нього (т.1 а.с.174-177, 178-179), який зроблений на підставі постанови ст. слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_32 від 15.06.2018 року про призначення експертизи матеріалів, речовин та виробів (т.1 а.с.170-171), наданого головним судовим експертом відділу фізико-хімічних досліджень лабораторії дослідження матеріалів, речовин і виробів Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_38 , відповідно до якого, надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору, загальною масою 1,519 г (об`єкти 1-5), збита в грудки кристалічна речовина світло-бежевого кольору, масою 17,344 г (об`єкт 6), збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 7,261 г (об`єкт 7), збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 5,050 г (об`єкт 8) містять метадон (фенадон), який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Надані на дослідження, кристалічні речовини білого кольору, загальною масою 1,519 г (об`єкти 1-5), збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 7,261 г (об`єкт 7), збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 5,050 г (об`єкт 8), містять дифенгідрамін (димедрол), що є сильнодіючим лікарським засобом. Маса метадону (фенадону) в речовинах становить 0,866 г (об`єкти 1-5), 15,089 г (об`єкт 6), 3,485 г (об`єкт 7), 2,576 г (об`єкт 8), а маса дифенгідраміну (димедролу) у речовинах становить 0,653 г (об`єкти 1-5), 1,597 г (об`єкт 7), 2,172 г (об`єкт 8). Загальна маса метадону (фенадону) складає 22,016 г (об`єкти 1-8). Загальна маса дифенгідраміну (димедролу) складає 4,422 г (об`єкти 1-5, 7, 8);
-висновком експерта № 11-2/3430 від 20.06.2018 р. з ілюстративною таблицею до нього, наданого головним експертом відділу дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів лабораторії дослідження матеріалів, речовин і виробів Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_40 (т.1 а.с.182-184, 185), з якого вбачається, що в нашаруваннях порошкоподібних речовин білого кольору, на наданих на дослідження двох електронних вагах, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол). Маса в нашаруваннях метадону (фенадону) становить 0,007 г, 0,002 г, а дифенгідраміну (димедролу) становить 0,011 г, 0,004 г. Загальна маса метадону (фенадону) в нашаруваннях становить 0,009 г. Загальна маса дифенгідраміну (димедролу) в наданих речовинах становить 0,015 г.;
-протоколом огляду від 19.07.2018 року (т.1 а.с.186-190). В ході цієї слідчої дії слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_32 , із застосуванням технічного засобу фіксації фотографування мобільним телефон "Iphone", провела огляд речей та мобільних телефонів, які вилучені у ОСОБА_8 , а саме: два мобільні телефони марки "Самсунг", один телефон марки "Нокиа"; 3 пластикові ємкості, в яких знаходяться сім-карти; синій гаманець, в якому знаходиться дві банківські карти; клаптик паперу з номерами мобільних телефонів;

-постановами ст. слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_32 про визнання та речових доказів від 09.07.2018 року (т.1 а.с.191-192) та від 10.07.2018 року (т.1 а.с.195-196);

-квитанцією про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №08470 (т.1 а.с.193) та квитанцією № 103636 з корінцем (т.1 а.с.194), згідно якої 10.07.2018 року слідчий Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_32 , передала на зберігання речові докази;

-повідомленням про зміну раніше, повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 20.07.2018 року, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0007449 від 09.07.2018 року (т.1 а.с.198-201);

-даними, що містяться в рапорті т.в.о. о/у 2-ого міжрайонного відділу УПН ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 від 12.06.2018 року, зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківське УП ГУНП у м. Києві № 48417 від 12.06.2018 року (т.1 а.с.218), про виявлення кримінального правопорушення, згідно з якими встановлений факт, що 12.06.2018 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002078 від 19.02.2018 р., в ході проведення огляду ділянки місцевості, біля будинку 14, по вул. Лесі Українки в с. Щасливе у Київській області, було встановлено жінку, якою виявилась ОСОБА_8 , яка добровільно видала працівникам поліції: поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною; три поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною, білого кольору; п`ять поліетиленових згортків з кристалоподібною речовиною; три поліетиленові пакети з кристалоподібною речовиною, які зі слів останньої є наркотичним засобом метадон, яким підтверджується виявлення кримінального правопорушення, та належну фіксацію, отриманні інформації про кримінальну подію, у відповідності до процесуального порядку;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (т.2 а.с.85), згідно з яким 17.07.2018 року ОСОБА_8 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (оніоїди (метадон));

-протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 20.07.2018 року (т.1 а.с.214-217), якими підтверджується відкриття стороною обвинувачення, матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, обвинуваченій та її захиснику;

-речовим доказом, дослідженим в ході судового розгляду, поліетиленові пакети, які вилучені у ОСОБА_8 (т.1 а.с.213), визнані та приєднані в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження, на підставі постанови ст. слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_32 від 12.06.2018 року (т.1 а.с.150).

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченої та письмові докази, надані стороною захисту.

Указані матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні. Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані з дотриманням закону, узгоджуються один з одним, є належними та допустимими, і разом з іншими доказами є достатніми, у зв`язку з чим суд їх прийняв та бере їх також в основу саме обвинувального вироку.

З цього приводу, суд критично оцінює клопотання сторони захисту про визнання низки доказів недопустимими.

Так, клопотання сторони захисту щодо визнання: протоколу огляду місця події від 12.06.2018 року, складений слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 , в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002078 від 12.06.2018 р. (т.1 а.с.221-225, 226-227, додатки до протоколу огляду місця події від 12.06.2018 року та до протоколу обшуку від 12.06.2018 року, а саме: СД-дисків - електронні носії інформації (т.1 а.с.245-247); протокол затримання ОСОБА_8 від 12.06.2018 року; висновок експерта № 11-2/3333 від 13.06.2018 року; висновок експерта № 11-2/3426 від 20.06.2018 року; висновок експерта № 11-2/3429 від 23.06.2018 року, недопустимими доказами, то вони задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема порушення права особи на захист.

Частиною 2 ст. 214 КПК України чітко регламентовано, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч. 3 ст. 214 КПК).

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України та Наказу ГПУ від 06.04.2016 № 139 "Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань" слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР.

Також, у вказаному Положенні (Довідник 1), встановлено перелік джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До них, серед іншого, належать: матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, т.в.о. о/у 2-ого міжрайонного відділу УПН ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 , який є працівником правоохоронного органу, 12.06.2018 року було подано рапорт, який зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківське УП ГУНП у м. Києві № 48417 від 12.06.2018 року (т.1 а.с.218), про те, що в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002078 від 19.02.2018 р., яке перебуває в провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, під час проведення огляду місця події, було встановлено жінку ОСОБА_8 , яка добровільно видала працівникам поліції: поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною; три поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною, білого кольору; п`ять поліетиленових згортків з кристалоподібною речовиною; три поліетиленові пакети з кристалоподібною речовиною, які зі слів останньої є наркотичним засобом метадон,

Вказана інформація як зазначено в рапорті отримана в рамках проведення досудового розслідування, кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0002078 від 19.02.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто і є матеріалами правоохоронного органу. Крім того, чинне законодавство не передбачає переліку документів, які відносяться до матеріалів правоохоронного органу.

Разом з тим, вимоги ст. 214 КПК України є імперативними, тобто слідчий зобов`язаний внести відомості до ЄРДР.

При цьому, у п. 9 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 року, ан виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий за Довідником 1 "Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення" (додаток 7) вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.

Також слід зазначити, що предмети, вилучені законом з обігу (наприклад наркотичні засоби), підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження (ст. 236 КПК). Виявлення вказаних предметів може стати підставою для ініціювання початку кримінального провадження та притягнення винних до кримінальної відповідальності (постанова Верховного Суду від 18.12.2019 року, провадження № 51-2800км19).

При цьому, як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, огляд місця події слідчим проведено 12.06.2018 року, відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 12.06.2018, тобто не пізніше 24 годин після виявлення кримінального правопорушення, на підставі рапорту т.в.о. о/у 2-ого міжрайонного відділу УПН ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 , що відповідає повністю вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 214 КПК України.

Разом з тим, дійсно під час допиту в ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 під час надання вільних пояснень, зазначив, що він не був присутній під час затримання ОСОБА_8 , оскільки перебував в цей момент на іншому затриманні, в рамках даного ж кримінального провадження.

В той же час, після надання для ознайомлення рапорту від 12.06.2018 року, що знаходиться в матеріалах даного провадження (т.1 а.с.218), свідок ОСОБА_14 беззаперечно стверджував, що вказаний рапорт складений особисто ним, після проведення огляду місця події території поряд із буд. № 14 по вул. Лесі Українки в с. Щасливе Бориспільського району, і він відразу згадав, що був присутній під час затримання ОСОБА_8 . Також останній підтвердив, що огляд місця події проводив саме слідчий ОСОБА_13 , що повністю узгоджується із даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 12.06.2018 року.

Крім того, як вбачається із показань свідка ОСОБА_14 , останній зазначив, що у слідчих діях: огляд місця події та обшук, приймали участь одні і ті самі поняті. Вказані деталі могли бути відомі виключно особі, яка безпосередньо перебувала на місці проведення, даних слідчих дій. Це в свою чергу, лише додатково свідчить про те, що свідок ОСОБА_14 перебував на місці затримання ОСОБА_8 .
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що розбіжності, які містять показання свідка ОСОБА_14 в цій частині, стосуються лише окремих деталей описуваної ними події та, з урахуванням того, що з моменту вказаної події сплив тривалий проміжок часу, враховуючи специфіку роботи свідка, та враховуючи показання свідка ОСОБА_14 , а саме, що в той день відбувалося декілька затримань, саме осіб ромської національності, до якої відносить і обвинувачена ОСОБА_8 , а він однозначно стверджував, що він приймав участь у затриманні особи ромської національності, дають підстави вважати про можливість говорити тільки про наслідки природної властивості пам`яті людини з плином часу частково забувати події. Так, схожість подій між собою, не дало йому можливості запам`ятати детально всіх обставин саме вказаної події. Зазначене ніяким чином не свідчить про навмисне перекручування свідком, відомих йому обставин.
Крім того, як вбачається із рапорту від 12.06.2018 року, складеного свідком ОСОБА_14 (т.1 а.с.218), він складений у відповідності до вимог чинного законодавства, уповноваженою на це особою, містить всі обов`язкові реквізити (наявна резолюція начальника, зазначено, кому він адресований) зареєстрований у встановленому законом порядку, був безпосередньо досліджений в ході судового розгляду, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав сумніватися у його дійсності.

При цьому, в ході допиту свідок ОСОБА_13 не заперечував того факту, що на місці події був присутній свідок ОСОБА_14 .

З огляду на вищевикладене, суд не приймає до уваги, показання свідка ОСОБА_14 , в частині того, що він не був присутній під час затримання ОСОБА_8 , оскільки вони повністю спростовуються змістом даного рапорту, показаннями самого свідка ОСОБА_14 , та показаннями свідка ОСОБА_13 , та вважає їх такими, що вони обумовлюються особливостями пам`яті людини, враховуючи специфіку його роботи.

Таким чином, факт внесення відомостей про злочин на підставі даних, які були отримані правоохоронними органами, не є таким, що ставить під сумнів законність проведення досудового розслідування. Аналогічна позиція, викладена у постанові ККС ВС від 22.05.2018 року, справа №740/4332/15-к.
При цьому суд вважає необґрунтованим твердження сторони захисту, висловлені в судових дебатах, з приводу того, що стороною обвинувачення не надано жодних документів, які підтверджують наявність повноважень у слідчих на проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0006496 від 12.06.2018 р. Тобто прокурором не доведено під час судового розгляду, що надані ним докази, які зібрані у кримінальному провадженні № 0006496 від 12.06.2018 р., отримані уповноваженими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладено обовязок визначення слідчого (слідчих), які здійснюють досудове розслідування.

Зі змісту Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 року, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відбувається на підставі відповідних процесуальних рішень, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому у п. 3 глави 4 розділу І даного Положення закріплено, що до витягу з Реєстру включається інформація, серед іншого, про: орган досудового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.

Також, відповідно до вказаного Положення, витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування. Тобто виходячи із даного визначення витяг з Реєстру формується автоматично за допомогою програмного забезпечення Реєстру.

Як вбачається в матеріалах кримінального провадження міститься витяг з реєстру кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0006496 від 12.06.2018 року (т.1 а.с.126), з сформований станом на 12.06.2018 року, тобто в ньому відображена інформацію, яка була актуальною станом на вказану дату. Відповідно до відомостей, які містяться у вказаному витязі, в ньому зазначено інформацію про слідчого органу досудового розслідування, які здійснюватиме досудове розслідування, у вказаному провадженні, а саме: ОСОБА_41 .
З огляду на відомості, які відображені у витязі з ЄРДР за № 0006496 від 12.06.2018 року, які вносяться до виключно на підставі відповідних процесуальних документів, суд вважає, що слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_32 була наділена повноваженнями здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження, наявне доручення про проведення досудового розслідування, за підписом начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_28 , від 12.06.2018 року, адресоване слідчому Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_41 .

Відповідно до п.п. 2 п. 3 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 570 від 06.07.2017 року, начальник слідчого управління у межах компетенції дає обов`язкові для виконання працівниками ГУ НП та його територіальних (відокремлених) підрозділів доручення та вказівки з питань, які стосуються досудового розслідування.
З огляду на вищевикладене, доручення керівника органу досудового розслідування про проведення досудового розслідування слідчими, яке наявне в матеріалах даного кримінального провадження, є обов`язковим до виконання, і свідчить про наявність у слідчого проводити слідчі дії у кримінальному провадженні.
Таким чином, підстав ставити під сумнів повноваження слідчих, зокрема ОСОБА_32 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0006496 від 12.06.2018 року, у зв`язку з не наданням стороною обвинувачення постанов про призначення слідчого чи групи слідчих у даному кримінальному провадження, суд не вбачає, оскільки відомості до ЄРДР вносять лише на підставі відповідних прийнятих процесуальних рішень, тим самим роблять загальновідомими факти існування цих постанови, та не підлягають доведенню за винятком випадків, коли ці факти обґрунтовано ставляться під сумніви однією зі сторін.
В той же час, суд звертає увагу, що під час надання доступу до матеріалами досудового розслідування, сторону захисту ознайомлювалася із матеріалами кримінального провадження, та будь-яких сумнівів у допустимості доказів, у зв`язку тим, що вони зібрані з порушенням вимог КПК України, через відсутність повноважень у слідчих не висловлювала, тим самим визнаючи, допустимість вказаних доказів. Так само, не заявляла сторона захисту будь-яких клопотань з цього приводу, і під час підготовчого судового засіданні, і в ході судового розгляду даного кримінального провадження, зазначивши лише під час виступу в судових дебатах.
Також, згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного, огляд місця події є єдиною слідчою дією, що у невідкладних випадках може проводитись до внесення даних про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, та документів. У ч. 3 даної статті закріплено, що для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

З коментованої ст. 237 КПК України слідчий огляд це процесуальна дія, під час проведення якої слідчий за участю, визначених законом осіб виявляє, безпосередньо сприймає, досліджує, оцінює та фіксує стан, властивості та ознаки матеріальних об`єктів, які пов`язані з розслідуванням події, з метою виявлення фактичних даних (доказів) і з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі. Ці відомості належать до предмета доказування і визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

Як встановлено в ході судового розгляду, в провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходилося кримінальне провадження № 0002078 від 19.02.2018 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом із ЄРДР (т.1 а.с.122-123).

Відповідно до показань свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_14 , в рамках вищезазначеного кримінального провадження, ними проводилися негласні слідчі дії: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, за результатами якої було встановлено номера мобільних телефонів постачальників наркотичних засобів, та встановлення місця знаходження мобільного терміналу, і отримано інформацію, що один із постачальників, а саме, жінка, ромської національності, яка проживала в с. Щасливе Бориспільського району Київської області.

Також в ході розслідування даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (т.1 а.с.140-143).

Як вбачається із показань свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , 12.06.2018 року останні прибули до с. Щасливе, з метою проведення обшуку, на підставі вищезазначеної ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку. Прибувши до місця знаходження квартири, перед будинком, вони побачили групу осіб ромської національності, серед якої була і ОСОБА_8 , яких було зупинено, з урахуванням встановленої інформації в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, яка на запитання, чи маються в неї заборонені речі та предмети, повідомила, що в сумці є метадон, і добровільно його видала.

Аналізуючи зміст показань вказаних свідків, суд констатує про їх повну відповідність як між собою, так і з іншими доказами по справі, яким вони в повній мірі відповідають. Це дає підстави суду прийняти їх до уваги як такі, що відповідають дійсності, а отже правдивими.
Судом було встановлено, що 12.06.2018 року працівники поліції виїхали на проведення слідчої дії обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на підставі ухвали суду, в рамках кримінального провадження № 0002078 від 19.02.2018 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, однак під час руху в напрямку об`єкта обшуку, поряд з будинком, зустріли групу громадян ромської національності, серед яких була і ОСОБА_8 , що до яких у них виникли обґрунтовані підозри до причетності останньої до вчинення вказаного правопорушення, у зв`язку з чим було проведено поверхневий огляд даної особи, яка добровільно пред`явила вміст своєї сумки. Це в свою чергу і послугувало підставою для проведення огляду місця події 12.06.2018 року, саме в рамках даного кримінального провадження.
Після проведення огляду місця події, на підставі відповідного рапорту оперуповноваженого працівника, відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0006496 від 12.06.2018 р. (т.1 а.с.126), оскільки в її діях вбачалися ознаки, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З огляду на вищевикладене, твердження сторони захисту про безпідставність проведення органом досудового розслідування огляду місця події 12.06.2018 року не знайшло свого підтвердження в ході розгляду клопотання та є таким, що не відповідає дійсності.
Також, оцінюючи доводи сторони захисту, в частині того, що протокол огляду місця події від 12.06.2018 року, є недопустимим доказом, оскільки огляд місця події фактично являє собою огляд особистих речей ОСОБА_8 , тобто є обшуком особи, який відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, може бути проведений лише на підставі ухвали слідчого суддя та після внесення відповідних відомостей до ЄРДР, суд звертає увагу на наступне.
Як вбачається із показань свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , які були залучені у якості понятих під проведення огляду місця події, обвинувачена добровільно та самостійно, на пропозицію працівників правоохоронного органу, виклала повністю вміст свої сумки на капот автомобіля. Будь-якого її особистого обшуку не проводив, вона добровільно видала все, що знаходилося в її сумці.
Дані показання свідків повністю узгоджуються із даними протоколу огляду місця події від 12.06.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 добровільно видала всі предмети та речі, які знаходилися в її чорній сумці, виклавши її вміст на капот автомобіля; з відеозаписом слідчої дії огляд місця подія, де на відеофайлі із назвою: "20180612_141325", чітко зафіксовано, що ОСОБА_8 самостійно та добровільно дістає зі свої сумки всі речі та предмети, викладаючи їх на капот автомобіля, а також, що слідчим особистий обшук ОСОБА_8 не проводився; а також із показаннями свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , в яких вони підтвердили, що особистий обшук ОСОБА_8 не проводився.

З огляду на вищезазначені докази, судом беззаперечно встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи на ділянці місцевості, що знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , на пропозицію слідчого показати вміст її чорної, жіночої сумки, добровільно видала предмети, речі та документи, які знаходилися в її сумці, виклавши їх на капот автомобіля, тобто, не будучи такою, що була підданою обшуку. Це в свою чергу спростовує твердження сторони захисту, з приводу того, що слідчим було проведено обшук ОСОБА_8 , оскільки добровільна і самостійна видача вмісту сумки особою, не являється обшуком особи.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу огляду місця від 12.06.2018 року, об`єктом огляду являється - асфальтована ділянка місцевості, що знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , від 12.06.2018 року (т.1 а.с.134-138), тобто слідчим проведено огляд місцевості, а не огляд особи. Це в свою чергу додатково свідчить про необґрунтованість тверджень сторони захисту, з приводу того, що працівниками поліції було проведено обшук особи.

Також будь-яких заяв, зауважень та претензій з боку учасників даної слідчої дії, зокрема і самої ОСОБА_8 , як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події та відеозапису даної слідчої дії, не було.
Отже, судом встановлено, що фактично мало місце не особистий обшук обвинуваченої ОСОБА_8 , а огляд її речей, які знаходилися в її жіночій сумці, які вона добровільно та самостійно дістала з неї та надала слідчому для огляду, що повністю відповідає вимогам, закріплених у ст. 237 КПК України.
При цьому, за приписами ч. 5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Також не впливають на сутність кримінального провадження доводи захисника, що ОСОБА_8 була затримана раніше, а саме: фактичний час затримання 12.06.2018 року о 14 год. 20 хв., ніж складено протокол про її затримання, а саме о 22 год. 10 хв., оскільки це не свідчить про те, що їй не були роз`яснені права як підозрюваного та не забезпечено право підозрюваного на захист.

При цьому, відомостей, які б свідчили про відібрання у ОСОБА_8 пояснень або вчинення з нею інших процесуальних дій без роз`яснення права не свідчити проти себе, суду надано не було.

Так, що стосується посилання захисника про те, що на момент огляду ОСОБА_8 не роз`яснювались її права, то такі доводи спростовується як показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , в тому числі понятих, так і даними протоколів огляду про те, що учасникам були роз`яснені їх права, передбачені ст. 237 КПК України, що посвідчено їх підписами.
Також суд звертає увагу на те, що на момент проведення огляду місця події ОСОБА_8 не набула процесуального статусу підозрюваної, а тому на під час проведення даної слідчої дії, слідчий і не повинен був роз`яснювати ОСОБА_8 , права та обов`язки, які закріплені у ст. 42 КПК України.
В той же час, як в матеріалах кримінального провадження, наявний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2018 року (т.1 а.с.151-153). Зі змісту вказаного проколу вбачається, старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_32 , у приміщенні СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, у присутності двох понятих, за участі захисника ОСОБА_35 , про те, що 12.06.2018 р. о 22 год. 10 хв. (фактичне затримання 12.06.2018 року о 14:20 год.), відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, здійснено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, циганки. Тобто зі змісту вказаного протоколу однозначно слідує, що ОСОБА_8 були роз`яснені її права як підозрюваної та забезпечено їй право на захист.
Крім того, як вбачається зі змісту протоколу затримання, будь-яких зауважень, скарг чи заяв, від ОСОБА_8 , на дії працівників правоохоронних органів, зокрема і щодо підстав та порядку її затримання (фактичного затримання), не надходило.
З огляду на вищевикладене, у судовому засіданні встановлено, що стосовно ОСОБА_8 в повній мірі були дотримані вказані вище норми процесуального права під час затримання останньої, а також забезпечено участь захисника. За таких обставин судом не встановлено порушення права обвинуваченої на захист в даному кримінальному провадженні. Таким чином, суд вважає, що дані твердження захисника слід оцінювати критично, як спосіб захисту інтересів обвинуваченої, а правові підстави для визнання протоколу затримання недопустимим дока замом, відповідно до положень ст. 87 КПК України відсутні.

Разом з цим, при складенні вказаного протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2018 року, ст. слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_32 , було допущено технічну помилку стосовно правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювалася ОСОБА_8 .

В судовому засіданні під час дослідження змісту даного протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2018 року, встановлено, що ОСОБА_8 була затримана за підозрою у вчиненні кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0006496 від 12.06.2018 р.

Як вбачається з витягу кримінального провадження № 0006496 від 12.06.2018 р. (т.1 а.с.126), до ЄРДР були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_8 була затримана як підозрювана у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а не у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як помилково зазначено у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2018 року.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_8 була затримана, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, у кримінальному провадженні № 0006496, відомості до ЄРДР від 12.06.2018 р.

В той же час, суд вважає, що вищевказана помилки у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2018 року, а саме, зазначення за ч. 1 ст. 263 КК України, є виключно технічною помилкою, що не може вплинути на правильність змісту даного протоколу та свідчити про його недійсність, та не може свідчити про істотне порушення прав та свобод ОСОБА_8 . Тому це не може мати наслідком визнання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2018 року, недопустимим доказом.

Також, не заслуговують на уваги твердження сторони захисту, з приводу того, що протокол огляду місця події від 12.06.2018 року, складений з грубим порушенням ст. ст. 104, 105, 106, 107 КПК України.
Так, посилання захисника, що у вказаному протоколі огляду місця події зазначено лише посилання на застосування технічних засобів, а саме: "записано на електронний носій", без зазначення назви технічного засобу фіксації, його характеристик та іншої інформації щодо технічного засобу, а також, що в протоколі відсутні відомості про повідомлення осіб, які беруть участь в процесуальній дії та ідентифікуючи відомості, використаних технічних засобів, що на його думку, робить дану слідчу дію незаконною, а протокол недопустимими доказами, суд вважає необґрунтованими.
Так, як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події, в ньому зазначено, що під час проведення даної слідчої дії, використовувався технічний засіб фіксації марки "Sansng".
При цьому, відповідно до постанови про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 12.06.2018 року (т.1 а.с.139) лазерний оптичний диск з відеозаписом слідчої дії огляд місця події від 12.06.2018 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.211).
Отже, в ході проведення вказаної слідчої дії здійснювалася відеозйомка, за результатами якої було відеозапис даної слідчої дії було записано на оптичний диск, та визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Також, допитані в ході судового розгляду свідки: ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , які були понятими, підтвердили, що проводився відеозапис слідчої дії, на мобільний телефон, а також, що їм повідомляли про те, що буде здійснюватися відеофіксація, та показаннями свідків: ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які показали, що здійснювалася відеофіксація слідчої дії, про що було роз`яснено учасникам даної слідчої дії, у відповідності до вимог КПК України, які повністю узгоджуються із відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події, де зазначено, що процес огляду фіксувався на відео.
При цьому, дані про хід та результати огляду, які містяться на долучених до протоколу огляду місця події відеозаписах, та які досліджені безпосередньо в ході судового розгляду, обвинуваченою, понятими та особами, які були залучені слідчим до огляду, не заперечуються.
Крім того, як вбачається із відео файлів, що містяться на лазерному оптичному диску міститься два відеофайли із назвою: "20180612_141325" та "20180612_162453". Із назв вказаних відеофайлів слідує, що вони сформовані автоматично, із зазначення дати здійснення відео фіксації та часу її початку та кінця, що повністю відповідає відомостям, які зазначені у протоколі огляду місця події, а саме: дата проведення слідчої дії: 12.06.2018; огляд почато о 14:13 та завершено о 16:28 год. (з урахуванням часу наданого на підписання протоколу учасниками слідчої дії). Це в свою чергу свідчить про те, що дані про хід та результати огляду, які містяться на вказаних відеозаписах, повністю відповідають дійсності.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що не зазначення в протоколі повної назви, а саме зазначення лише марки, технічного засобу фіксації та іншої інформації щодо нього, не є підставою для визнання таких протоколів недопустимим доказом.
В той же час, не заслуговують на уваги твердження сторони захисту, що учасникам слідчої дії не повідомлялася інформація про застосування технічних засобів, оскільки вони повністю спростовуються, вищезазначеними показаннями, свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 12.06.2018 року, з якого вбачається, що в ньому містяться особисті підписи понятих: ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , якими вони засвідчили їх дійсну участь у вказаній слідчій дії, підтвердили правильність, законність та непорушність процедури проведення даної слідчої дії, а також повноту та послідовність внесення відомостей в протокол, складений за її результати, без будь-яких зауважень та заперечень.

Посилання захисника на те, що слідчим не в повному об`ємі здійснювався відеозапис ходу огляду місця події, також не може свідчити про недопустимість зазначеного протоколу огляду, оскільки згідно ст. 237 КПК України здійснення відеозапису є правом слідчого. При цьому безпосередньо у протоколі огляду місця події слідчим було вказано, що відеозйомка під час проведення даної слідчої дії призупинялася, лише на час заповнення протоколу (дійсність обставини, викладені у протоколі були підтвердженні понятими, в ході їх допиту в якості свідків) та на час опечатування вилучених речей та предметів, що не суперечить вимогам чинного КПК України.

Крім того, факт не внесення в протокол всіх учасників слідчої дії, а саме оперативних працівників, також не може слугувати підставою визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки вносити чи не вносити певних осіб до протоколу огляду, є правом особи, яка проводить слідчу дію. При цьому здійснювався відеозапис даної слідчої дії, на якому повністю зафіксовано хід та результати даної слідчої дії, які як встановлено в ході судового розгляду, відповідають дійсним обставинам справи. Тому, відсутність відомостей у протоколі про всіх учасників даної слідчої дії, не може бути підставою для визнання даного протоколу недопустимим доказом, оскільки суд, вважає це не суттєвим та такими, що не впливає на зміст протоколу.

При цьому, фактичні обставини, які зафіксовані у вказаному протоколі огляду місця події від 12.06.2018 року не оспорювались сторонами кримінального провадження. Істотних порушень при оформленні вказаних документів, які б викликали сумнів в їх достовірності, не виявлено.

Також, не заслуговує на увагу позиція захисника про необхідність визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 12.06.2018 р., в якому на переконання захисника, не описується процес вилучення, упакування та спосіб ідентифікації, вилучених предметів та об`єктів, вони не позначаються, та упаковуються у поліетиленові пакети, з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 237 КПК України передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
При цьому, у п. 7 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури, Міністерства Внутрішніх справ України, ДПА України, Службою безпеки України, Верховного суду України та Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року, передбачено, що у протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений.
Так, як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 12.06.2018 року, в ньому містить найменування, вид, кількість, індивідуальні ознаки предметів, які були вилучені та місце, де вони були виявлені.
Згідно п. 9 вказаної інструкції, усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі.
Так, зі змісту протоколу огляду місця події від 12.06.2018 року слідує, що всі вилучені речі та предмети були упаковані у поліетиленові пакети, які були опечатані.
В подальшому вказані обставини, які викладенні у вказаному протоколі були підтверджені понятими, які були допитані в ході судового розгляду, а також свідком ОСОБА_13 , який проводив дану слідчу дію.
Також, як вбачається із відеозапису слідчої дії огляд місця події (т.1 а.с.211) на відеофайлі під назвою "20180612_162453", чітко зафіксовано, що вилучені предмети були пред`явлені понятим та учасникам слідчої дії, були упаковані у поліетиленові пакети, із зазначенням детального їх вмісту, що саме поміщається до кожного пакету, які були закриті та опечатані належним чином, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами понятих та слідчого. Це в свою чергу свідчить про те, слідчим було забезпечено належну упаковку, вилучених об`єктів, з метою уникнення неконтрольованого доступу до їх вмісту.
Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачена ОСОБА_8 була присутньою під час здійснення упакування та опечатування речових доказів, і при цьому не заперечувала, що вказані речі і предмети, є тими самими, які знаходилися у її жіночій, чорній сумці.
Ці обставини в сукупності, свідчать про те, що порушень вимог КПК України при оформленні протоколу огляду місця події та процедури вилучення предметів та речей, за результатами даної слідчої дії, які в подальшому, були визнані речовими доказами, які б викликали сумнів в достовірності відомостей, що в ньому зазначені, судом не встановлено.

Також суд звертає увагу, що зазначаючи про істотне порушення прав і свобод людини сторона захисту посилається на порушення порядку проведення слідчої дії огляд місця події та не відповідність протоколу огляду місця події від 12.06.2018 року, вимогам закріплених у ст. 104, 105, 107 КПК України, які зазначені вище. Проте, стороною захисту не зазначено, яким чином при проведенні даної слідчої дії були порушені права і свободи людини, та які саме. Клопотання захисника зводиться до процесуальних порушень, вчинених під час проведення огляду місця події.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про порушення вимог закону при проведенні зазначеного огляду місця події від 12.06.2018 року, та вважає, що вищевказаний доказ є належним та допустимим, оскільки отриманий в порядку, встановленому КПК України і має значення у даному кримінальному провадженні.
Також, доводи захисника щодо недопустимості як доказу висновку експертного дослідження № 11-2/3333 від 13.06.20108 року (т.1 а.с.160-162), у зв`язку з тим, експерту на дослідження було надано пакет з полімерного матеріалу білого кольору, в якому знаходилася кристалічна речовина білого кольору, масою 2.698 г, в той же час в протоколі зазначено, що було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною жовтого кольору, в кристалоподібному стані, не заслуговують на увагу, виходячи із наступного.
Як вбачається зі змісту висновку експерта № 11-2/3333 від 13.06.20108 року (т.1 а.с.160-162), у розділі "Дослідження" зазначено, що об`єкт дослідження надійшов у пакеті полімерного матеріалу з пазовим замком, який прошитий та обв`язаний ниткою білого кольору, кінці нитки опечатані за допомогою склеєної паперової смужки, на який міститися пояснювальний напис, відбиток печатки, підписи понятих та слідчого ОСОБА_13 . Порушень цілісності пакування не виявлено. При розпакуванні пакета, виявлено, що відповідає переліку, наведеному в ухвалі про призначення судової експертизи: пакет з полімерного матеріалу білого кольору, в якому знаходиться кристалічна речовина білого кольору, масою 2,698 г.
При цьому, із відеозапису під назвою "20180612_141325", що міститься на лазерному оптичному диску (т.1 а.с.211), з 08:53 хв. по 09:01 хв. зафіксовано виявлення кристалоподібної речовини, саме білого кольору, та на відеозаписі під назвою "20180612_162453" з 00:45 сек. по 00:52 сек. чітко зафіксовано, вилучення під час проведення огляду місця події від 12.06.2018 року даної кристалоподібної речовини, яка поміщена саме до полімерного матеріалу з пазовим замком, який прошитий та обв`язаний ниткою білого кольору, кінці нитки опечатані за допомогою склеєної паперової смужки, містять пояснювальний напис, та засвідчені підписами понятих та слідчого, а також озвучено вміст вказаного пакету слідчим. При цьому, була присутня ОСОБА_8 , яка будь-яких заперечень або зауважень, з приводу того, що вказаної речовини не було в неї сумки, не висловила.
З огляду на вищевикладене, об`єктом експертного дослідження, за результатами якого було надано висновок № 11-2/3333 від 13.06.20108 року, являлася саме: кристалічна речовина білого кольору, масою 2,698 г., яка була вилучена під час проведення огляду місця події та поміщена до поліетиленового пакету білого (прозорого) кольору, а не речовина жовтого кольору, в кристалоподібному стані, як про це безпідставно зазначає захисник, оскільки вказана речовина, на вказане експертне дослідження, слідчим не надавалась.
Також, доводи захисника щодо відмінності стану та кольору речовини, яка була надана на експертне дослідження, за результатами якого, надано висновок експерта № 11-2/3426 від 20.06.2018 року (т.1 а.с.165-169), а саме: у висновку зазначено, що кристалічна речовина білого кольору, а у протоколі огляду місця події від 12.06.2018 року, що вилучена була порошкоподібна речовина світлого кольору, то ці обставини не спростовують загальні висновки проведеної експертизи, оскільки зазначена відмінність є незначною та допустимою, оскільки стосується різних структур (кристалічна (невеликі, маленькі кристалики) та порошкоподібна, які є досить схожі між собою, а також і колір, який зазначений, так як білий відноситься до світлих кольорів, з урахуванням, того, що вилучення речовини проводив слідчий, який не є фахівцем з вирішення даних питань, які потребують спеціальних знань в області відповідних наук.

При цьому, на відеозаписі під назвою "20180612_141325", що міститься на лазерному оптичному диску (т.1 а.с.211), із 08:01 хв. по 08:28 хв. зафіксовано виявлення речовини, яка знаходилася у двох безбарвних прозорих поліетиленових пакетах з пазовим замком та фіолетовою смужкою, і як вбачається в них знаходиться речовина, яка візуально дуже схожа саме на порошкоподібну речовину. Також, відповідно до ілюстративної таблиці, що є додатком до висновок експерта № 11-2/3426 від 20.06.2018 року (т.1 а.с.168 на звороті), на зображенні 1.3, зафіксовано загальний вигляд об`єктів дослідження, з якого видно, що вказані речовини мають стан надзвичайно наближений до порошкоподібного. В той же час, цілісність упаковки, наданих на дослідження об`єктів не порушена, що виключає будь-яке втручання до вмісту вказаного пакету з моменту вилучення до моменту його надання експерту
Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що вилучена в ході огляду місця події 12.06.2018 року, речовина, яка знаходилася у двох безбарвних прозорих поліетиленових пакетах з пазовим замком та фіолетовою смужкою, а також у безбарвному поліетиленовому пакеті, це та сама речовина, яка була надана експерту на дослідження, за результатами якого надано висновок експерта № 11-2/3426 від 20.06.2018 року (т.1 а.с.165-169). Однак, слідчим, у зв`язку з відсутністю спеціальних знань, вказана речовина, помилково, була сприйнята, як порошкоподібна речовина світлого кольору, про що ним і було зазначено у протоколі огляду місця події. В той же час, експерт, під час проведення експертного дослідження, вже визначив точний стан, структуру та колір, наданої на дослідження речовини, вказавши про це у висновку, яка візуально, за своїм повнішим виглядом, майже не відрізнялася, від стану, структури та кольору, який було встановлено слідчим, під час огляду місця події.
Також, твердження сторони захисту щодо недопустимості висновку експерта № 11-2/3429 від 23.06.2018 року (т.1 а.с.174-179), у зв`язку з тим, що речовини, які були надіслані на експертизу, не відповідають опису зазначеному в протоколі огляду місця події, суд не приймає до уваги, з аналогічних підстав, оскільки вилучення речовин проводив слідчий, який не є фахівцем з вирішення даних питань, які потребують спеціальних знань в області відповідних наук, а тому міг допустити незначні неточності зокрема, щодо кольору кристалоподібної речовини, зазначивши у протоколі огляду рожевий, в той же час експерт у висновку зазначає, що остання являється речовиною світло-бежевого кольору, з огляду на схожість вказаних колір.

В той же час, вищезазначені відмінності, в описі речовин (колір, структура, стан), вилученого за протоколом огляду місця події від 12.06.2018 року, із відомостями, які зазначені у висновку експерта № 11-2/3426 від 20.06.2018 року та № 11-2/3429 від 23.06.2018 року, є незначними та несуттєвими, а тому будь-яким чином не вплинули на результати вказаних висновків, тому суд не вбачає підстав для ненадання вказаному висновку доказового значення.
Також, як встановлено в ході судового розгляду, що вилучення речей, предметів та речовин, під час проведення огляду місця події 12.06.2018 року, які в подальшому були визнані речовими доказами, було здійснено слідчим, у відповідності до вимог КПК України, забезпечено належне їх упакування та опечатування.

Як вбачається із висновків вищезазначених експертних досліджень, цілісність опечатаних пакетів, які містили вилучені під час огляду у ОСОБА_8 речовини, на момент надання їх на дослідження не порушувалась, а тому будь-які підстави сумніватися у достовірності досліджуваних речовин, як про це зазначає захисник, у суду відсутні.

Крім того, будь-яких належних та допустимих доказів, стороною захисту, на підтвердження того, що слідчим не було забезпечено належне упакування та опечатування речовин, виявлених у ОСОБА_8 , що дало можливість неконтрольованого доступу до них органу досудового розслідування, до суду надано не було, і навпаки, вони повністю спростовуються, дослідженими в ході судового розгляду доказами, аналіз, яких наведено вище, а також показаннями допитаних свідків, тому суд вважає їх такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому оцінює їх критично.
З огляду на встановлене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протоколу огляду місця події від 12 червня 2018 року та висновків експерта № 11-2/3333 від 13.06.2018 року, № 11-2/3426 від 20.06.2018 року та № 11-2/3429 від 23.06.2018 року - недопустимими доказами і вважає вказані докази такими, що отримані в законний спосіб, без порушення процесуального порядку оформлення ходу і результатів слідчих дій, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.
Таким чином, суд вважає, що доводи захисника про недоведеність вини обвинуваченї, зводяться до особистого тлумачення останнім норм процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, захисник оцінює і тлумачать такі докази вибірково та відокремлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Разом з тим, заслуговує на увагу позиція захисника ОСОБА_10 щодо необхідності визнання недопустимим доказом показання, надані залегендованим свідком ОСОБА_15 суд визнає недопустимим доказом і не бере, з наступних підстав.
Так, відносно вказаного свідка були вжити заходи безпеки, про що суду відомо лише із обвинувального акту та слів прокурора, адже до суду не надано жодної документально підтвердженої інформації з приводу цього. Під час встановлення особи свідка, суд був позбавлений можливості встановити дійсні анкетні дані вказаного свідка, адже свідок назвався ОСОБА_15 , жодного документа, який встановлює особу не надав. Фактично, особа свідка була встановлена прокурором, який вважав що в такий порядок можливо допитати вказаного свідка. Як ОСОБА_15 свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, а також за відмову від дачі показів без поважних причин та приведений до присяги.
Судом приймається до уваги, що приписами КПК України не врегульовано порядку допиту свідка відносно якого вжиті заходи безпеки (залегендованого свідка). Одночасно, суд приходить до висновку, що в будь-якому випадку особа свідка не може бути засекречена від суду для його допиту. Порядок, за яким прокурор встановив особу свідка не може бути визнаний допустимим, а відповідно покази такими, що можуть бути взяті до уваги судом.

При цьому, суд звертає увагу, що НСРД проводяться під час досудового розслідування за ініціативою сторони обвинувачення, ця сторона має їх у своєму розпорядженні, зокрема прокурор - процесуальний керівник цього розслідування. Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК прокурор має повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, може здійснюватися шляхом: обмеження відомостей про особу в матеріалах перевірки (заявах, поясненнях тощо), а також протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження, заміни прізвища, імені, по батькові в цих документах псевдонімами за постановою органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність,слідчого, прокурора або за ухвалою слідчого судді, суду про зміну анкетних даних. Ці постанови (ухвали) до матеріалів справи не приєднуються, а зберігаються окремо в органі, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

В той же час, сторона обвинувачення не відкривала учасникам провадження постанову прокурора або ухвалу слідчого судді про зміну анкетних даних свідка ОСОБА_15 . Прокурор не заявляв у суді клопотання про дослідження вищезазначених матеріалів, незважаючи на те, що ці матеріали були йому відомі. Також не надав вказаних документів, не зважаючи на заявлені клопотання сторони захисту з цього приводу. Таким чином, суд не мав можливості пересвідчитись у законності проведення такої слідчої дії. Це в свою чергу, є додатковою підставою, для визнання показань свідка ОСОБА_15 недопустимими.

Також, приєднані стороною обвинувачення до матеріалів справи, в якості доказів: рапорт о/у 2-ого міжрайонного відділу УПН ГУНП у м. Києві ОСОБА_42 від 05.06.2018 року (т.1 а.с.219) та рапорт т.в.о. о/у УПН ГУНП у м. Києві (т.1 а.с.220), в силу положень ст. 86 КПК України, суд не приймає як належний доказ обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. Як вважає суд, цей документ має для працівників правоохоронних органів лише внутрішній інформативний характер щодо факту вчинення протиправних дій. Крім того, проведення будь-якої слідчої або негласної (розшукової) дії фіксуються протоколом, а не рапортом. Ця обставина свідчить про те, що дані рапорти оформлені з порушенням вимог КПК України, та є недопустимим доказом.

Оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідків запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши запропоновані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Разом з тим, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, користуючись своїм правом, визначеним ст. 337 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що це покращує становище осіб, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження та викликано необхідністю надання правильної правової кваліфікації їх діям.

Так, колегія суддів вважає, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати:

- за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, без мети збуту.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченої колегія суддів вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний із злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Також, в рішенні ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 307 КК України та роз`яснень, що містяться в абз.1, 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів", під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби ..." та Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.
При цьому, факультативною ознакою суб`єктивної сторони даного складу злочину є мета, яка впливає на кваліфікацію злочину (чи був умисел на збут, чи було просто зберігання).
Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307 КК України взагалі не містить жодної інформації щодо факту збуту наркотичного засобу обвинуваченою жодній особі, тобто органом досудового слідства не встановлено час, місце та осіб, яким ОСОБА_8 відчужувала наркотичний засіб, тобто слідством не доведено об`єктивну сторону злочину, що підлягає обов`язковому доказуванню.
Так, оцінюючи зібрані у провадженні докази в їх сукупності, співставляючи отримані в ході судового розгляду показання свідків, та обвинуваченої, аналізуючи їх у співвідношенні одне із одним, а також із дослідженими письмовими доказами, колегія суддів дійшла висновку, що стороною обвинувачення не було доведено та не встановлено в ході судового розгляду той факт, що обвинувачена ОСОБА_8 незаконно придбавала і зберігала наркотичний засіб, саме з метою збуту. Мету збуту наркотичного засобу ОСОБА_8 ніяким способом та жодній особі зафіксовано не було.
Допитані в ході судового засідання свідки, на показання яких вказав прокурор, як на обставини, на яких ґрунтується обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 , не підтвердили жодним чином факт збуту обвинуваченою ОСОБА_8 наркотичних засобів будь-яким іншим особам. Жоден із допитаних свідків, в ході судового розгляду не показав, що ОСОБА_8 збувала їм наркотичні засоби.
При цьому, усі звинувачення щодо збуту наркотичних засобів ґрунтуються виключено на показаннях свідка ОСОБА_15 (залегендований свідок). В той же час, показання свідка ОСОБА_15 визнані судом недопустимим доказом, а тому не є достовірним доказом факту збуту безпосередньо обвинуваченою ОСОБА_8 . Крім того, навіть і вказаний свідок не підтвердив факту йому збуту ОСОБА_8 наркотичного засобу.
Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того факту, що виявлені у ОСОБА_8 сім-карти використовувалися нею саме з метою збуту наркотичних засобів, оскільки не зафіксовано жодного прямого факту збуту наркотичних засобів за допомогою вказаних сім-карт. Лише наявність значної кількості сім-карт, жодним чином не може свідчити про те, що вони ви користувалися останньою саме з метою збуту наркотичних засобів.
Таким чином, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_8 придбавала та зберігала з метою збуту, збувала або мала намір збути наркотичні засоби. Це в свою чергу свідчить про те, що по вказаному кримінальному провадженню не встановлено фактів збуту обвинуваченим ОСОБА_8 наркотичних засобів будь-яким іншим особам.
Як вбачається із показань обвинуваченої ОСОБА_8 , остання показала, що вона є тяжко хворою особою, вживає велику кількість різних знеболюючих ліків, зокрема у зміст, яких входить димедрол. Разом з тим, ніколи наркотичні засоби не продавала та не передавала іншим особам.
Дані показання обвинуваченої ОСОБА_8 повністю узгоджуються із даними, що містяться у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 13 на ім`я ОСОБА_8 (т.1 а.с.220), якою підтверджується наявність значної кількість хвороб у ОСОБА_8 та її хворобливий стан; даними, що містяться у висновках експертів № 11-2/3426 від 20.06.2018 року, № 11-2/3429 від 23.06.2018 року, № 11-2/3430 від 20.06.2018 року, згідно яких, надані на дослідження кристалічні речовини, які були вилучені у ОСОБА_8 , містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), а також з показаннями свідка ОСОБА_16 , в яких останній підтвердив, що його дружина являється дуже хворою, у зв`язку з чим вживає велику кількість ліків серед яких є знеболюючі препарати, зокрема серед їх складу є димедрол. Це в свою чергу свідчить про те, що виявлені у ОСОБА_8 речовини під час проведення огляду місця події, належать їй.
Також, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , які були присутні в якості понятих при проведені огляду місця події, показали, що обвинувачена ОСОБА_8 з моменту виявлення наркотичних засобів, пояснював, що це все належить їй, зазначивши, що це її ліки метадон, які вона вживає особисто. Вказані показання свідків, повністю узгоджуються із даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 12.06.2018 року, з яких вбачається, що на пропозицію слідчого видати заборонені речі та предмети, за наявності, остання добровільно почала діставати речі, серед яких був наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), що підтверджується висновками експертів; відеозаписом слідчої дії огляд місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_8 підтвердила, що сумка належить їй особисто, серед іншого в ній знаходяться її ліки, які вона вживає, а також з показаннями ОСОБА_16 , в яких останні не заперечував того факту, що ОСОБА_8 могла вживати наркотичні засоби, зазначивши, що йому не відомо, оскільки особисто він не бачив цього не бачив.
Отже, з огляду на наведені докази, у судовому засіданні з достатньою повнотою встановлено, що виявлені та вилучені у ОСОБА_8 під час проведення огляду місця події 12.06.2018 року, наркотичні засоби, належать її, які вона зберігає для власного вживання.

Також факт вживання ОСОБА_8 наркотичних засобів, а саме метадону, повністю підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (т.2 а.с.85), згідно з яким 17.07.2018 року ОСОБА_8 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (оніоїди (метадон)).

При цьому суд критично відноситься до показань обвинуваченої ОСОБА_8 , в частині того, що виявлені у її сумці речовини їй не належать, та їй їх могла підкинути її родичка на ім`я ОСОБА_19 , виходячи із наступного.
Під час допиту обвинувачена ОСОБА_8 не повідомила будь-яких точних та достовірних відомостей про свою родичку, окрім ім`я, і то лише циганського. При цьому, місце її знаходження та засоби зв`язку з нею їй невідомо. Жодного разу після цієї події вона її не бачила та не спілкувалася з нею. Зазначені обставини не дають можливості переконатися у існуванні такої особи взагалі.
Також, в ході допиту жоден із свідків не підтвердив того факту, що на місці огляду місця події, окрім ОСОБА_8 та жінки ОСОБА_37 (яка є дочкою обвинуваченої), будь-яких ще жінок ромської національності не було.
Крім того, є досить дивним факт того, що ОСОБА_8 , як вона показала в ході її допиту, дозволяє своїй родичці пожити в неї декілька днів, разом з тим остання навіть не змогла повідомити суду, в яких саме родинних відносинах вони перебувають, називаючи її то тіткою, то двоюрідною сестрою, що в свою чергу свідчить про надуманість та недостовірність показань обвинуваченої, в цій частині.

При цьому, сама по собі ця обставина не є вирішальною, проте свідчить про непослідовність та неправдивість показань обвинуваченої та лише додатково доводить, що виявлені та вилучені під час огляду місця події, наркотичні речовини, із сумки ОСОБА_8 , належать саме їй, а не були підкинуті її родичкою.
Також, суд звертає увагу, що допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_16 , який являється чоловіком обвинуваченої з яким вони спільно проживають однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_3 , жодного разу не повідомив, що 12.06.2018 року, чи напередодні цього, до них в гості приїжджала якась родичка його дружини та гостювала у них.
З вище викладеного слідує, що будь-які докази з боку сторони захисту, крім показань обвинуваченої ОСОБА_8 , що виявлені в її сумці наркотичні засоби, були підкинуті їй її родичкою на ім`я ОСОБА_19 , по справі відсутні. Обвинувачена ОСОБА_8 також не змогла пояснити, чому вона під час огляду місця події не повідомила працівникам поліції, що виявлені наркотичні засоби, могла підкинути її родичка ОСОБА_19 , яка відповідно до її показань, в цей момент перебувала неподалік, що також ставить під сумнів її показання в цій частині.
Отже, враховуючи вищенаведені докази, колегія суддів приходить до висновку, що виявлені та вилучені, під час проведення огляду місця події 12.06.2018 року, наркотичні засоби належать ОСОБА_8 .
В той же час, даючи оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_8 , суд вважає, що заперечення щодо не належності їй наркотичних засобів та не визнання своєї вини в судовому засіданні в скоєнні злочину, направлена на ухилення від відповідальності за скоєний злочин та покращення свого процесуального становища, так як він розуміючи, що скоїла злочин повинна нести відповідальність.
При цьому, колегія суддів вважає, що сам розмір виявленого наркотичного засобу не може бути безпосереднім і беззаперечним доказом наявності умислу у ОСОБА_8 на збут наркотичного засобу і кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 307 КК України. Так, як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачена являється тяжко хворою, і вживає велику кількість знеболюючих ліків, у склад яких, як підтвердила навіть сама обвинувачена входить димедрол. Як вбачається із матеріалів справи, вилучений наркотичний засіб, у більшій частині свого складу містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), який саме і вживала обвинувачена як ліки, з метою зменшення фізичного болю.
Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вилучена у ОСОБА_8 речовина являється наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). В той же час, слід зазначити, що як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_8 вживала наркотичн засоби, а саме метадон, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (т.2 а.с.85).

Вищезазначені обставини в сукупності, додатково свідчить про те, що виявлений у сумці ОСОБА_8 наркотичний засіб, остання придбавала та зберігала для власного вживання в якості знеболюючих ліків, враховуючи стан її незадовільний здоров`я, наявність значної кількості хвороб, внаслідок яких остання відчуває сильний фізичний біль.

При цьому, сам факт наявності в сумці ОСОБА_8 наркотичного засобу - метадону у особливо великих розмірах при відсутності сукупності інших доказів вини не може свідчити про умисел ОСОБА_8 на збут наркотичних засобів, оскільки ч. 3 ст. 309 КК України також передбачена кримінальна відповідальність за незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту у особливо великих розмірах.
Також, про відсутність у обвинуваченої мети збуту наркотичного засобу свідчить і відсутність фасованих наркотичних засобів з однаковою вагою та об`ємом, які б знаходилися в місцях швидкого і зручного до них доступу з метою передачі можливому покупцю. При цьому, навпаки, як вбачається із протоколу огляду місця події та відеозапису даної слідчої дії, наркотична речовина була абсолютно у різних видах, різного стану, і захована у велику кількість різних поліетиленових пакетів, один в один, кожен із яких, в свою чергу, був зав`язаний, що створювало значні незручності для вільного та швидкого доступу до наркотичної речовини. Такий спосіб упакування наркотичного засобу, лише створює додаткові незручності та унеможливлює швидке його діставання. Це в свою чергу лише додатково свідчить про відсутність у ОСОБА_8 , умислу на збут вказаного наркотичного засобу.
Отже, суд, оцінюючи дані огляду місця події, приходить до висновку, що спосіб упакування, зберігання, відсутність однакового розфасування, поряд з поведінкою обвинуваченої під час огляду місця події, яка відразу повідомила, що в її сумці знаходяться її ліки, які вона особисто вживає, а також стан здоров`я обвинуваченої, не дають підстави дійти до висновку про доведеність у діях ОСОБА_8 умислу на збут наркотичних засобів.
Також, судом враховується, як вбачається з протоколу обшуку за місця проживання обвинуваченої ОСОБА_8 не було виявлено будь-якого наркотичного засобу.
Крім того, твердження обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що виявлені в неї грошові кшоти у сумі 21 000 гривень, необхідні їй на лікування, а саме проведення операції, не тільки не спростовані, а об`єктивно підтверджуються тією обставиною, що остання має серйозні проблеми зі здоров`ям, що підтверджується відповідними медичними документами.
З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що всі ці обставини в сукупності не можуть свідчити про наявність у обвинуваченої умислу на збут наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, а інших даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 мала намір збути, вилучені у неї, наркотичні засоби, у справі не встановлено.
Положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зважаючи на вищевикладене у даному випадку неможливо беззаперечно стверджувати про доведеність в діях ОСОБА_8 обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу злочину - мети збуту наркотичних засобів, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

За відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про мету ОСОБА_8 на збут даного наркотичного засобу іншим особам, - протилежні висновки, про наявність такої мети, є лише припущенням сторони обвинувачення, на яких не може ґрунтуватися пред`явлене обвинувачення.

Таким чином, у зв`язку з чим, за відсутності в справі переконливих даних про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 309 КК України. Таку кваліфікацію дій обвинуваченої колегія суддів вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення

В обґрунтування перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 колегія суддів вважає, що із наданих обвинуваченням, вищенаведених і досліджених судом доказів, не вбачається доведеним умисел та намір ОСОБА_8 на збут наркотичного засобу, так як ніяких доказів в обґрунтування цієї кваліфікуючої ознаки прокурором не надано і в судовому засіданні не встановлено, а дії обвинуваченої полягають в умисному незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту, що охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 309 КК України.

Так, метадон (фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежений. Його придбання та зберігання чинним законом суворо заборонено. Це означає, що дії ОСОБА_8 мають ознаку незаконності. Обвинуваченій це було відомо, вона усвідомлював суспільно небезпечний характер власних дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки, але бажала їх настання з метою подальшого особистого вживання наркотичної речовини. Це підтверджує наявність в діях ОСОБА_8 виключно прямого умислу, а також те, що вона не мала на меті збут наркотичної речовини. Вчинене нею кримінальне правопорушення є закінченим.

Згідно Таблиці 1 "Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 р., маса метадону у розмірі 24,129 г становить особливо великі розміри. Таким чином, враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_8 міститься кваліфікуюча ознака розмір наркотичного засобу, а саме особливо великий.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_8 повинена бути засудженою:
-за ч. 3 ст. 309 КК України, за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, без мети збуту.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 3 ст. 309 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_8 вчинила умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд також враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченою злочину, предметом якого є наркотичні засоби.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Аналіз даних про особу обвинуваченої ОСОБА_8 вказує на те, що вона раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, являється особою немолодого віку, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де проживає разом зі своєю родиною, та характеризується, виключно з позитивної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, не працевлаштована. Ці обставини позитивно характеризують ОСОБА_8 як особу, яка має гарну репутацією.

Також, судом враховується, що, як вбачається із медичних довідок, наявних у матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_8 має серйозні проблеми зі здоров`ям, що зокрема, в останньої сахарний діабет 2 типу (стадія субкомпенсації), діабетична периферична полінейропатія, гіпертонічна хвороба ІІ ст., 1-2 ступінь, гіпертрофія лівого шлуночка по ЕХОКС, метаболічна кардіоміопатія, це ребро-астенічний синдром, гіперплазія лівого наднирника,хронічне захворювання нирок ІV стадії, діабетична нефропатія 4 ст., у зв`язку з таким її станом здоров`я вона постійно вживає велику кількість ліків, періодично проходить медичне обстеження та курс стаціонарного лікування.

За час судового розгляду справи в суді, обвинувачена вела себе позитивно, дотримувалася встановленого в суді порядку, зауважень від головуючого не отримувала, виконувала покладені на неї обов`язки.

Також, обираючи ОСОБА_8 покарання, суд враховує, що вона добровільно видала, наявний в неї наркотичний засіб, та те, що остання вживала наркотичний засіб в якості знеболюючих лікарських засобів з метою полегшення фізичного болю, який її постійно турбує, через наявність значної кількості різних тяжких хвороб, та в результаті її протиправних дій не заподіяно шкоди як громадянам так і суспільним інтересам.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченої, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Дана міра покарання відносно обвинуваченої є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та її особу.

В той же час, підстав для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини обвинуваченої, мотивації кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень (наявність значної кількості тяжких хвороб), характеризують поведінку останньої під час вчинення кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останньої після його вчинення, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, та індивідуальних особливостей обвинуваченої, зокрема, що вона позитивно характеризується, сімейного стану, способу та умов її життя, а саме те, що вона має міцні соціальні зв`язки, одружена, проживає разом родиною, має малолітню дитину, що вимагає від обвинуваченої прийняття заходів для її належного виховання, забезпечення, постійного піклування та догляду за ним, її тяжкий стан здоров`я, оскільки остання має велику кількість різних захворювань, у зв`язку з чим потребує постійного лікування шляхом вживання великої кількості різних лікарських засобів (значна частина з яких дорого коштує) та проходження курсу періодичного стаціонарного лікування, та перебуває на постійному нагляді у лікарів, раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_8 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до неї положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Колегія суддів, враховуючи обставини вчиненого злочину, його тяжкість та особу обвинуваченої, а також застосовуючи принцип індивідуалізації та співмірності покарання, переконаний, що саме дане покарання, без ізоляції від суспільства ОСОБА_8 , але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 , та саме за таких обставин буде досягнута мета покарання, яка полягає не тільки у покаранні, а й виправленні засуджених, а також запобіганні вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи те, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому суд вважає доцільним скасувати арешт, накладений, на речові докази, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 14.06.2018 року, справа № 761/22031/18, провадження № 1-кс/761/14950/2018 (т.1 а.с.157).
Крім того, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 4 862 грн. 00 коп., що є документально підтвердженим за матеріалами судової справи.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи не обирались, підстав для їх обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, ст.ст. 65-69, ч. 3 ст. 309 КК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Звільнити засуджену ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на неї, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_8 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: кристалічні речовини білого кольору, масою 79,771г, 2,134г, 7.087г, що містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол); кристалічні речовини білого кольору загальною масою 1, 519 г; збита в грудки кристалічна речовина світло - бежевого кольору масою 17, 344г, збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 7, 261 г, збита в грудки кристалічна речовина білого кольору масою 5, 050 г містять метадон (фенадон), який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено; кристалічна речовина білого кольору масою 5,050г, містять дифенгідрамін (димедрол), що є сильнодіючим лікарським засобом; дві одиниці електронних ваг з виявленим наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідрамін (димедрол); дифенгідрамін загальною масою 46,328 г та 4,422 г; метадон (фенадон) загальною масою 24,129 г; поліетиленові пакетики; три пластикові ємності з сім-картками мобільних операторів; двоє електронних ваг, - знищити; речі вилучені 12.06.2018 року у ОСОБА_8 , (синій гаманець з грошовими коштами у сумі 21000 гривень; дві банківські картки «Приват банк» НОМЕР_6 та 4149-4976- 3466-0193; три мобільні телефони, 1-й «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_7 та ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім-картою НОМЕР_9 , 2-й «Нокія» JMEI: НОМЕР_10 , з сім-картою НОМЕР_11 , 3-й«Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_12 та ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , з номером телефону НОМЕР_14 та НОМЕР_15 ), - повернути ОСОБА_8 ; лазерні диски із записами слідчих дій залишити зберігати при матеріалах судового провадження;
Арешт накладений на речові докази згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2018 року (справа №761/22031/18, провадження №1-кс/761/14950/2018), - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_8 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), - на користь держави України (Одержувач: Держбюджет м. Бориспіль, , Банк одержувача: УДК у Київській області. МФО: 899998. КБК: 21081100. р/р 0004, призначення платежу: адміністративний штраф та інші санкції), - 4862 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3