Справа№ 938/40/20
Судове провадження № 1-кп/938/20/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2019 за №0000175, у формі приватного обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Буковель», не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 , 29.10.2019 приблизно о 14.00 год., перебуваючи на території господарства своєї сестри ОСОБА_7 , розташованого по сусідству з місцем його проживання в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, де зустрівся із своїми сестрами ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесного ушкодження на ґрунті тривалих неприязних відносин, в ході виниклого словесного конфлікту, взявши в руки металеве відро, що знаходилося в місці конфлікту, умисно, наніс цим відром удар в область лівої ноги ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв їй ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої гомілки, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження. Таким чином скоїв злочин передбачений ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному не визнав, суду показав, що 29.10.2019 він перебував вдома в будинку, розташованому в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району. Біля обіду він проходив через територію сусіднього господарства своєї сестри ОСОБА_7 до криниці, що розташована на території господарства іншої сусідки. Мав із собою пластикове відро. Оскільки первинна стежка до криниці була важко доступна у зв`язку із закриттям проходу, тому він з серпня користувався стежкою, що проходила повз будинок та господарські споруди його сестри ОСОБА_7 . Крім цього вказав, що дійсно між ним та його сестрами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 тривалий час існують неприязні відносини, а тому він намагається уникати із ними будь яких контактів. Однак, ідучи по воду, він спочатку не побачив, що вони сиділи біля господарської споруди ОСОБА_7 , а коли їх побачив, то вже не хотів звертати з дороги. Проходячи повз сестер, ОСОБА_7 стала його словесно ображати, на що він ніяким чином не відреагував та пройшов повз. Однак, коли він повертався із набраною водою повз них, ОСОБА_7 вихлюпнула йому в обличчя воду із ковшика, а після цього цим же ковшиком нанесла йому удар в область вуха. У відповідь він вилив на ОСОБА_7 воду із свого відра. В цей час, ОСОБА_4 стала бити його по плечах свинячими кишками обливаючи тваринними фекаліями. Він почав кликати свою дружину, щоб та викликала поліцію. Однак, вона не чула і він пішов повторно набрав воду, яку вилив, та повернувся до дому, де викликав працівників поліції на місце події. Коли повторно повертався від криниці, сестер уже не було. Ствердив, що він жодних тілесних ушкоджень сестрі не наносив, натомість внаслідок цих подій сам являється потерпілим, так як тілесні ушкодження були заподіяні саме йому. Про вказані факти він повідомляв працівників поліції, які виїжджали на місце події, відповідного змісту подавав заяву. Однак, наступного дня після подій він на тиждень вимушено поїхав на роботу, а коли повернувся, його заставили переписати заяву іншим числом, і з цього часу проводилось досудове розслідування по його заяві. Дійсно, у кримінальному провадженні за його заявою призначалася експертиза, участі в якій він не брав, оскільки через сплив певного часу вирішив, що така не встановить слідів ушкоджень. На даний час це кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а в діях працівників поліції не виявлено порушень за результатами перевірки, ініційованої на підставі його звернень. Однак, вважає, що він жодних кримінально-караних дій не вчиняв, був побитий сестрами та являється потерпілим, у зв`язку із чим просить його виправдати.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами дослідженими судом під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 КПК України, керуючись нормами матеріального права з дотриманням вимог процесуального закону щодо кримінального провадження, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доводиться наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що являється рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким вони проживають в одному будинковолодінні в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району. Оскільки із братом вони тривалий час перебувають у неприязних відносинах на ґрунті побутових конфліктів, а тому 29.10.2019 зранку, зарізавши свиню, пішла обробляти її по сусідству до сестри, щоб уникнути скандалів із братом. Біля обіду вони разом із сестрою сиділи біля її господарської будівлі та мили свинячі кишки, біля них було два металевих відра наповнені водою. В цей час вона побачила ОСОБА_5 , який йшов по воду через подвір`я сестри із пластиковим відром в напрямку до них. Проходячи повз них, обвинувачений не зупинявся, лише виразився в грубій формі щодо запаху. У відповідь на репліку брата, ОСОБА_7 сказала, що піде та принесе із дому свяченого цукру та маку, щоб посипати перед братом з метою того, щоб той перестав ходити через її господарство. Через деякий час, ОСОБА_5 повертався із відром набраним водою та знову попрямував попри них. В цей час, сестра висипала перед ним свячений цукор з маком, а брат у відповідь вилив на неї воду із відра. Після цього, ОСОБА_5 схопив одне із двох металевих відер з водою, що стояли біля них та знову вилив воду на ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_5 схопився ще за одне відро з водою, однак вона не давала його підняти вхопившись руками за це відро. Вони стали шарпатися, однак ОСОБА_5 вирвав відро, вилив воду із нього на неї, після чого кинув порожнім відром в напрямку неї завдавши удар по лівій нозі. Потім обвинувачений відійшов від них на відстань 5 м, став на куті будинку та став кликати свою співмешканку ОСОБА_8 вимагаючи викликати поліцію. Після цього, обвинувачений повернувся до них, підняв із землі своє пластикове відро, яке кинув на землю виливши на сестру воду, та повернувся до криниці повторно набирати воду. Вони із сестрою пішли в будинок та викликали поліцію. Ствердила, що 29.10.2019 спровокував конфлікт саме обвинувачений, оскільки до криниці від його будинку є стежка, яка проходить на відстані 10 м від місця, де вони поралися по господарству. Однак, обвинувачений зумисно не скористався цією стежкою, а йшов попри них до криниці.

Показами свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що являється рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 , які проживають по сусідству. 29.10.2019 вона разом із сестрою поралася на території свого господарства, коли ОСОБА_5 проходив повз них до криниці по воду. При цьому, ішов він не по стежці, яка проходить на певній відстані, а повз них та незадоволено висловився в їх сторону сказавши «Фу!». Коли він пройшов, вона винесла з будинку свячені цукор з маком, щоб кинути перед ним, якщо обвинувачений буде повертатися повз них. Через деякий час, обвинувачений проходив повз них із відром повним водою. Коли він підійшов, вона посипала землю перед ним цукром з маком, після чого обвинувачений вилив на неї воду із відра, яке ніс. Потім обвинувачений схопив металеве відро із водою, яке стояло біля них та вилив воду на неї. Після цього, намагався схопити ще одне їхнє металеве відро з водою, однак сестра схопилася руками за нього, намагаючись стримати дії обвинуваченого. Вони стали шарпатися, зрештою ОСОБА_5 вирвав відро порізавши палець на руці ОСОБА_4 , та виливши воду з відра на ОСОБА_4 , кинув порожнім відром їй в ногу. Після цих подій, ОСОБА_5 став біля її будинку та став кликати свою співмешканку з проханням викликати поліцію, а потім підняв своє відро і пішов знову до криниці по воду. В той же час, вона із сестрою пішли до будинку, звідки викликали поліцію на місце події, які відбирали пояснення.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка суду показала, що на території її господарства в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району, знаходиться криниця, яка перебуває у спільному користуванні сусідів, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_5 , його сестер, що проживають по сусідству. Біля обіду 29.10.2019 вона перебувала біля стайні на території свого господарства, та бачила потерпілу ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , які сиділи на території сусіднього господарства на відстані 15 м від неї. Оскільки вона поралася по господарству за кутом своєї господарської споруди, тому безпосередньо усіх подій не бачила, однак бачила, як обвинувачений ОСОБА_5 ішов зі свого господарства до її криниці із відром по воду. Проходив він через територію господарства ОСОБА_7 попри місце, де перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . При цьому вказала, що стежка від господарства ОСОБА_5 до криниці проходить в іншому місці на відстані 4-5 м від потерпілої та ОСОБА_7 , обвинувачений рухався не по стежці. Вказані обставини знає, оскільки коли обвинувачений проходив повз потерпілу, її сестру, між ними відбулася сварка, яку вона бачила визирнувши з-за стайні, коли почула крики. Після цього, обвинувачений пішов по воду і через декілька хвилин повертався тією ж самою дорогою. Коли обвинувачений повертався із водою, вона знову чула крики його та сестер, однак вже не визирала, так як була зайнята роботою. Після цього, до неї прибігла ОСОБА_7 , яка була вся мокра від води та повідомила, що її облив ОСОБА_5 . Завершивши роботу, вона пішла до жінок розпитатися про обставини подій, де побачила ОСОБА_4 , в якої з пальця текла кров, а поруч валялося зігнуте металеве відро. При цьому потерпіла пояснила, що її вдарив ОСОБА_5 .

Показами свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що являючись працівником Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, в групі з ОСОБА_11 виїжджав по виклику на гарячу лінію «102» на місце події за місцем проживання обвинуваченого та потерпілої в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району. Точну дату виїзду не зміг пригадати, оскільки зазначив, що вказана родина є проблемною, між її членами існують тривалі глибокі конфлікти, у зв`язку із чим виклики про вчинення порушення надходять практично кожної зміни. В той же час пригадав, що приїхавши на місце події, він відбирав пояснення у ОСОБА_7 , яка розповідала, як брат йдучи по воду ображав її, облив холодною водою. Обставини щодо відбирання пояснень у ОСОБА_5 йому не відомі, оскільки такі відбиралися ОСОБА_11 .

Аналогічними показами ОСОБА_11 , який суду показав, що в складі групи швидкого реагування, він виїжджав за місцем проживання ОСОБА_5 в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району на підставі виклику ОСОБА_7 на гарячу лінію «102». Щодо виклику на гарячу лінію «102» ОСОБА_5 йому нічого не відомо, оскільки усі виклики за однією подією об`єднуються кал-центром в один, і виїзд здійснюється лише на підставі першого виклику. В той же час ствердив, що він особисто відбирав пояснення у ОСОБА_5 , який пояснював, що його сестра облила фекаліями, а він у відповідь облив сестру водою. При цьому, по зовнішніх ознаках він у ОСОБА_5 не виявив ні слідів саден, ні крові.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка суду ствердила, що дійсно 29.10.2019 її співмешканець ОСОБА_5 пішов по воду та повернувся мокрим зі слідами фекалій на одязі. Про самі події конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 свідку відомо лише зі слів ОСОБА_5 , участі в таких не брала, безпосереднім очевидцем подій не була.

Протоколом про прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 08.11.2019, зокрема про те, що 29.10.2019 близько 14.00 год. в с Ільці, присілок Голиці через неприязні сімейно-побутові питання рідний брат ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження металевим відром у вигляді синця і садна на лівій нозі.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2019 за участю потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , в ході якого потерпіла та свідок розказали та показали про обставини подій, що мали місце 29.10.2019 в с. Ільці, присілок Голиці, Верховинського району, Івано-Франківської області. Зокрема вказали на місце, де відбувся конфлікт між ними та обвинуваченим, коли той проходив повз них до криниці по воду, та коли повертався, детально описали механізм та послідовність дій обвинуваченого пов`язаних із нанесенням тілесного ушкодження потерпілій.

Дослідженим в судовому засіданні речовим доказом, медичною амбулаторною картою №1824 на ім`я ОСОБА_4 , із якої вбачається, що 08.11.2019 ОСОБА_4 зверталася по медичну допомогу зі скаргами на біль в лівій гомілці. Встановлено, що обстежувана травма є побутовою та отримана 29.10.2019. Повний діагноз: «Підшкірний крововилив на лівій гомілці».

Висновком судово-медичної експертизи №182 від 13.11.2019, згідно з яким у громадянки ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: рана другого пальця лівої китиці, на місці якої утворився рубець, синець в ділянці лівої гомілки, які можуть відповідати терміну вказаному в постанові. В зв`язку з тим, що невідома морфологічна характеристика рани лівої китиці (краї, кінці, стінки) тому встановити її характер і механізм спричинення немає можливості, а синець в ділянці лівої гомілки, спричинений як від однократної ударної дії тупого предмета так і внаслідок падіння на площині та ударі до тупого предмета, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 , підтримав свій висновок експертизи, вказав, що свій висновок він обґрунтував виходячи із даних, отриманих внаслідок дослідження медичної документації потерпілої, а також безпосереднього огляду потерпілої. Оскільки щодо інших ушкоджень не було морфологічних даних, тому він оцінював лише синець в ділянці лівої гомілки, який за своїм характером та виглядом на момент огляду в порівнянні із даними, описаними в медичній документації, міг бути заподіяний 29.20.2019. При цьому вказав, що дійсно на момент експертного огляду синець збільшився у своєму діаметрі, і це є звичайним процесом розвитку відповідної травми внаслідок розтікання крові в підшкірних шарах. Також вказав, що враховуючи вид травми, експертним шляхом важко встановити характер травмуючого предмета, однак за своїм типом відро є тупим твердим предметом, а тому виключати факт нанесення удару відром він не може.

За таких обставин, чіткими та послідовними показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту, висновком судово-медичної експертизи, показаннями експерта, оглянутим в судовому засіданні речовим доказом медичною картою, перед судом доведено факт події кримінального правопорушення, що мала місце 29.10.2019 пов`язаної із умисним заподіянням обвинуваченим потерпілій удару металевим відром, наслідків у формі легкого тілесного ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої гомілки, та причинно-наслідкового зв`язку між умисними діяннями обвинуваченого та наслідками у формі легкого тілесного ушкодження.

Показання решту свідків є непрямими доказами, оскільки вказані особи не були безпосередніми учасниками подій, що мали місце 29.10.2019. В той же час, показаннями свідка ОСОБА_9 підтверджується факт подій конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, очевидцем чого вона була, а також наявність на місці подій після їх завершення погнутого металевого відра, на яке потерпіла свідку вказувала, як на предмет вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, з дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи, а також показань експерта вбачається, що виявлене легке тілесне ушкодження у потерпілої, могло було бути їй заподіяне відром, як твердим тупим предметом та могло виникнути 29.10.2019.

За таких обставин слід прийти до переконання, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення є доведена належним чином, а його дії за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковані правильно, оскільки він умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження.

В той же час показання обвинуваченого про те, що він не наносив потерпілій жодних ударів відром і що вона могла отримати вказану травму у іншому місці, зокрема за місцем праці, не ґрунтуються на жодних об`єктивних даних та спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Більш того, суд враховує, що показання обвинуваченого в більшій свої частині відповідають показанням потерпілої та свідків, за винятком діяння пов`язаного із заподіянням обвинуваченим удару металевим відром в область лівої ноги потерпілої. Проте, такі показання обвинуваченого суд оцінює критично, як обраний спосіб захисту з метою уникнення від понесення відповідальності та такі, що спростовані зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Також суд не приймає до уваги посилання сторони захисту щодо наявності в діях потерпілої та свідка по відношенню до обвинуваченого ознак кримінального правопорушення, оскільки суд, відповідно до ст.337 КПК України, здійснює розгляд кримінального провадження виключно в межах пред`явленого обвинувачення, а як встановлено в судовому засіданні обставини заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченому під час подій 29.10.2019 є предметом розслідування в іншому кримінальному провадженні, порушеному за заявою ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості, раніше не судимий, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Верховинської ЦРЛ, за місцем проживання та праці характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді штрафу в межах санкції статті, але не меншого від мінімального розміру штрафу визначеного ст. 53 КК України.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень 00 копійок (п`ятсот десять гривень нуль копійок).

Речовий доказ: медичну амбулаторну карту №1824, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1