ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/399/20 Справа № 932/1504/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року про накладення арешту на тимчасово вилучене 04.02.2020 року, при проведенні обшуку, майно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню № 0000045, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене 04.02.2020 року при проведенні обшуку у офісному та складському приміщеннях, за адресою: пр. Богдана Хмельницького, 122 у м. Дніпрі, майно ОСОБА_6 відповідно до переліку (208 позицій), шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення зазначив, що СВ УСБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000045 від 29 травня 2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за фактом контрабанди препаратів, що містять у своєму складі психотропну речовину «Сибутрамін», що вчинено організованою групою. По кримінальному провадженню жодній особі про підозру не повідомлено.

04 лютого 2020 року слідчим СВ УСБ України у Дніпропетровській області проведено обшук у складських приміщеннях 1-го поверху та офісному приміщені № 8 на 2-му поверсі, які розташовані по проспекту Богдана Хмельницького, буд. 122 (літ. Г-3) у м. Дніпрі, під час якого виявлено та вилучено зазначене у клопотанні слідчого, майно.

Постановою слідчого ОСОБА_8 від 05.02.2020 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000045.

З метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі, відчуження речових доказів по кримінальному провадженню, яким є тимчасово вилучене при обшуку приміщень по АДРЕСА_1 , майно у вигляді блістерів з пікулками, капсулами, пляшок із рідинами, слідчий суддя прийшов до висновку за можливе накласти арешт, у вигляді заборони на відчуження, користування та розпорядження, оскільки однієї заборони на відчуження буде недостатньо для збереження вказаних речей у незмінному вигляді та воно не забезпечить можливості проведення експертних досліджень у майбутньому.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на мобільні телефони, системні блоки комп`ютерів, слідчий суддя зазначив, що для доведення обставин вчинення злочину необхідно встановити факти, які свідчать про переміщення, із приховуванням від митного контролю або поза митним контролем, психотропних речовин. Доказами таких фактів може бути і інформація у електронному виді. Співучасники злочину могли використовувати програмне забезпечення комп`ютерів та телефонів, як знаряддя вчинення злочину, для узгодження дій із переміщення у прихований спосіб через кордон України психотропів. Отже, такі речі можуть бути доказами вчинення злочину, предметом експертного дослідження щодо наявного та видаленого вмісту, і їх збереження для досягнення мети кримінального провадження є доцільним. Паперові записи та ксерокопії документів можуть свідчити про збут незаконно ввезених на територію України психотропів.

В апеляційній скарзі:
- ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали, та скасувати її.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого, - відмовити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали зазначає, що в судовому засіданні було проголошено лише резолютивну частину, без обґрунтування прийнятого слідчим суддею рішення, а повний текст ухвали було отримано лише 02.03.2020 року, про що була написана відповідна розписка, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_6 вважає, що слідчим суддею при винесенні ухвали не було належним чином досліджено клопотання слідчого та перелік вилучених предметів, а саме: виходячи з клопотання слідчого, слідством встановлено, що ОСОБА_6 організував канал контрабандного переміщення через державний кордон України препаратів для схуднення, що містять у своєму складі психотропну речовину «Сібутрамін». Зазначена речовина обмежена для обігу в Україні Постановою КМ України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та віднесена до категорії психотропних речовин».

Вважає, що серед вилучених предметів, препаратів для схуднення міститься незначна кількість (позиція № 5). Інші препарати виключно для посилення потенції та інше, які не можуть містити у своєму складі ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На його думку, слідчим не надано суду жодних доказів, що вилучені препарати містять сібутрамін навіть не зважаючи на нібито проведену експертизу. Вважає, що питання можливості використання даного майна як доказ у кримінальному провадженні судом з`ясовано не було, що призвело до порушення ч. 2 ст. 173 КПК України при ухваленні рішення та арешту майна.

На його думку, залишилися без уваги його пояснення, що він утримує магазин, де, виступаючи посередником, продає препарати, в основному для посилення чоловічої потенції. Цю продукцію він купує на інтернет-площадці prom.ua, тому, на його думку, в його діях ознак контрабанди немає, оскільки препарати фізично кордон не перетинали, та він до контрабанди не причетний. Доказів того, що вилучені у нього препарати є препаратами для схуднення, що містять у собі психотропну речовину «Сібутрамін», на його думку, не має.

Вказує, що протоколом огляду від 10 лютого 2020 року було встановлено, що вилучене при обшуку майно (208 позицій) лише одна позиція містить "Сібутрамін"- «Голден плюс (один блістер з 10 капсулами)». Спеціаліст - провізор ОСОБА_10 , зазначила, що серед інших препаратів, які містять у своєму складі будь - які наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги та прекурсори, - не знайдено.

Заслухавши суддю-доповідача, думки скаржника ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити їх в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді відповідно до ст. 395 КПК подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Враховуючи, що копію оскаржуваної ухвали представником апелянта - адвокатом ОСОБА_7 було отримало лише 02.03.2020 року, колегія суддів вважає за необхідне поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.
Арештом майна згідно зі ст. 170 КПК є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З наданих матеріалів видно, що в провадженні слідчого відділу Управління СВ України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000045, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 організував канал контрабандного переміщення через державний кордон України препаратів для схуднення, що містять у своєму складі психотропну речовину «Сібутрамін». Зазначена речовина обмежена для обігу в Україні Постановою КМ України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та віднесена до категорії психотропних речовин». З метою переміщення через державний кордон України поза митним контролем психотропної речовини «Сібутрамін», він вступив у злочинну змову з мешканцями прикордонних районів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_14 , який відповідав за контрабандне переміщення психотропних речовин через ділянку російського кордону. Після контрабандного переміщення через державний кордон психотропних речовин із Російської Федерації до України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відправляють їх за допомогою товаро-транспортної компанії «Нова Пошта» до м. Дніпра, де їх зустрічає ОСОБА_6 . Після одержання зазначеного товару, ОСОБА_6 зберігає його у складському приміщенні та реалізує його через власні інтернет-магазини. Зазначено, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що зберігання психотропомістких препаратів та їх реалізацію ОСОБА_6 здійснює в орендованому офісному та складському приміщенні, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ).
04.02.2020 року слідчим проведено обшук зазначеного офісного приміщення № 8 та встановлено, що реалізація зазначених препаратів здійснюється через інтернет-магазини: «hot -shop24.com.ua», «2shop-24.in.ua», «inshopping24-7.com.ua», адміністрування якими здійснюється за допомогою комп`ютерної техніки, яка була виявлена за вищевказаною адресою. Так за результатами даної слідчої дії було виявлено та вилучено майно, яке постановою слідчого від 05.02.2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
05 лютого 2020 року старший слідчий в ОВС СВ УСБУ України у Дніпропетровській області ОСОБА_15 звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на вилучене майно.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.
Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Посилання апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, є суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
Доводи апеляційної скарги про те, що вилучені під час обшуку медичні препарати, окрім одного, не містять в своєму складі Сібутрамін та були отримані ОСОБА_6 через інтернет-площадку prom.ua, та в його діях відсутні ознаки контрабанди, оскільки преперати фізично не перетинали кордон, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та не можуть бути предметом розгляду на даному етапі кримінального провадження, а є завданням послідуючих його стадій.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Ухвала слідчого судді за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарженні ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року, - задовольнити та поновити його.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню № 0000045, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене 04.02.2020 року при проведенні обшуку у офісному та складському приміщеннях, за адресою: АДРЕСА_2 , майно ОСОБА_6 , відповідно до переліку (208 позицій), шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4