Справа № 366/649/20
Провадження № 1-кп/366/109/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іванків кримінальне провадження № 0000079 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2020 року, щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рагівка Поліського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 1 серпня 2017 року Іванківським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 3 грудня 2019 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання з невідбутим строком 1 рік 1 місяць 26 днів, не депутат, абонентський номер відсутній,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України,
встановив:

16 лютого 2020 року, близько 13 години, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про відсутність власника домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_5 за місцем проживання, вирішив проникнути до приміщення житлового будинку, який знаходиться на території вказаного домоволодіння, та вчинити з нього таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів, через присадибну земельну ділянку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та перебуваючи на його території, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стіни житлового будинку, а саме віконного пройому з віконною рамою та за допомогою цеглини, яку він знайшов на території вищевказаного домоволодіння, розбив скло у віконній рамі, після чого через утворений отвір проник до зазначеного житлового будинку.
Продовжуючи свій протиправний, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному житловому будинку, виявив та повторно таємно викрав магнітофон марки «Philips», модель AZ805, вартістю 350 гривень, блок живлення марки «Zolan», вартістю 101 гривень 40 копійок, електричний подовжувач на три розетки марки «3680 w», вартістю 61 гривень 80 копійок, TV- тюнер марки «Romsat», модель T8005HD, вартістю 367 гривень 20 копійок. В подальшому ОСОБА_4 з викраденим з житлового будинку майном залишив територію домоволодіння АДРЕСА_2 та розпорядився останнім на власний розсуд, чим своїми умисними та протиправними діями, спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 880 гривень 40 копійок.
Крім цього, 17 лютого 2020 року, близько 23 години, ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_2 повз домоволодіння АДРЕСА_3 , вирішив незаконно проникнути до квартири АДРЕСА_4 житлового будинку, який знаходиться на території вказаного домоволодіння та належить громадянці ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без дозволу володільця і без законних підстав, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, через бетонний паркан проник до території подвір`я вищевказаного домоволодіння.
Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на території вказаного вище домоволодіння, підійшов до дерев`яної віконної рами житлового будинку, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_5 , та знаючи, що житловий будинок є приватною власністю, усвідомлюючи, що його дії виражаються у порушенні недоторканості житла, бажаючи їх вчинити, не отримавши дозволу від ОСОБА_6 , за допомогою цеглини, яку він виявив на території вказаного домоволодіння, розбив скло у віконній рамі та самовільно через вказаний отвір незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться в приміщенні вказаного житлового будинку, чим своїми умисними, протиправними діями порушив право ОСОБА_6 на недоторканість житла яке визначено та охороняється нормами Конституції України.
18 лютого 2020 року, близько 21 години, він проходячи по АДРЕСА_2 повз домоволодіння АДРЕСА_2 , вирішив незаконно проникнути до господарського підсобного приміщення, яке знаходиться на території вказаного домоволодіння та належить громадянці ОСОБА_7 , і вчинити дрібне викрадення чужого майна.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без дозволу володільця і без законних підстав, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, через вхідну хвіртку проник до території подвір`я вище вказаного домоволодіння.

Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на території вказаного вище домоволодіння, підійшов до підсобного господарського приміщення та в подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на дрібне викрадення належного ОСОБА_7 майна з господарського приміщення, завідомо знаючи, що вказане приміщення є приватною власністю, усвідомлюючи що його дії виражаються у порушенні недоторканості іншого володіння особи, бажаючи їх вчинити, не отримавши дозволу від ОСОБА_7 , за допомогою сили своїх рук зірвав навісний замок з вхідних дверей приміщення, після чого відчинив двері та самовільно через утворений пройом незаконно проник до приміщення останнього, чим своїми умисними, протиправними діями порушив право ОСОБА_7 на недоторканість іншого володіння, яке визначено та охороняється нормами Конституцiї України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема, вказуючи при цьому, що дійсно 16 лютого 2020 року, близько 13 години, він знаходячись за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 , проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до стіни житлового будинку, а саме віконного пройому з віконною рамою та за допомогою цеглини, яку він знайшов на території домоволодіння, розбив скло у віконній рамі, після чого через утворений отвір проник до зазначеного житлового будинку та таємно викрав магнітофон, блок живлення, електричний подовжувач, TV- тюнер. 17 лютого 2020 року, близько 23 години, він проходячи по АДРЕСА_2 повз домоволодіння АДРЕСА_3 , вирішив проникнути до квартири АДРЕСА_4 житлового будинку, який знаходиться на території вказаного домоволодіння, без дозволу володільця, через бетонний паркан проник до території подвір`я вищевказаного домоволодіння та перебуваючи на території вказаного домоволодіння, підійшов до дерев`яної віконної рами житлового будинку, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 , не отримавши дозволу від ОСОБА_6 , за допомогою цеглини, яку він виявив на території вказаного домоволодіння, розбив скло у віконній рамі та самовільно через вказаний отвір незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 . 18 лютого 2020 року, близько 21 години, він проходячи по АДРЕСА_2 повз домоволодіння АДРЕСА_2 , вирішив незаконно проникнути до господарського підсобного приміщення, яке знаходиться на території вказаного домоволодіння та належить громадянці ОСОБА_7 , і вчинити дрібне викрадення чужого майна. В подальшому, він проник до іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу, через вхідну хвіртку проник до території подвір`я вище вказаного домоволодіння. Після цього, підійшов до підсобного господарського приміщення за допомогою сили своїх рук зірвав навісний замок з вхідних дверей приміщення, після чого відчинив двері та самовільно через утворений пройом проник до приміщення останнього. Просив суд призначити мінімальну міру покарання.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Отже, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло; ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, активне сприяння розкриттю злочину та те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв тяжкий злочини, раніше судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи винного, його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Одночасно, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання не в максимальних межах санкції статті інкримінованого йому злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує п.3 ч.1 ст. 65 КК України, при призначенні виду та міри покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, 03 грудня 2019 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання з не відбутим строком 1 рік 1 місяць 26 днів, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин протягом іспитового строку, суд керується п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання (як основного так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
Керуючись вищевикладеним, зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також того, що ОСОБА_4 вчинив злочин протягом умовно-дострокового звільнення, враховуючи вимоги Кримінального кодексу України і передбачені цим законом санкції, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише з ізоляцією від суспільства та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України.
Виходячи з положень ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться у п. п. 20, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різні.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, суд призначає покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.08.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів та цілком відповідатиме тяжкості вчиненого ним злочину.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 26.02.2020 року, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зараховує попереднє ув`язнення ОСОБА_4 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдана майнова шкода в розмірі 880 грн 40 коп, яка в ході досудового розслідування повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 майнова шкода не завдана.
Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_7 майнова шкода не завдана.
Суд, на підставі ст. 100 КПК України вирішує питання щодо речових доказів:
-сліди папілярних візерунків, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , сліди папілярних візерунків, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , дактилоскопічна картка, заповнена на ім`я ОСОБА_4 , залишити в матеріалах кримінального провадження;
-магнітофон марки "Philips", моделі "AZ805", TV-тюнер марки "Romsat", модель "T8005HD", електричний подовжувач на три розетки 3680 w, блок живлення марки "Zolan" повернути потерпілій ОСОБА_5 ,
-металеву пилку повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Керуючисьст. 69, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 71, 72, 75, 76 КК України, 349, 369-370 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
по ч.1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
по ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.08.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити остаточно до відбуття 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Речові докази:
-сліди папілярних візерунків, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , сліди папілярних візерунків, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , дактилоскопічна картка, заповнена на ім`я ОСОБА_4 , залишити в матеріалах кримінального провадження;
-магнітофон марки "Philips", моделі "AZ805", TV-тюнер марки "Romsat", модель "T8005HD", електричний подовжувач на три розетки 3680 w, блок живлення марки "Zolan" повернути потерпілій ОСОБА_5 ,
-металеву пилку повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання: з 26.02.2020 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іванківський районний суд Київської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілим.

Суддя: ОСОБА_1