Провадження № 1-в/592/582/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, яке мотивує тим, що відбуває покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років. Вже відбув більше призначеного строку покарання, залучався до праці, не вчиняв порушень до 2018р., має одне стягнення, яке погашено за строком давнини, кається, показав себе з позитивної сторони.

У судовому засідання засуджений та його адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки на те відсутні законні підстави, з огляду на матеріали особової справи, засуджений не довів свого виправлення і умовно-дострокове звільнення від покарання буде, на його думку, передчасним.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку учасників процесу, вважає дане клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30.04.2014р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, строк відбуття покарання рахується з 16 січня 2014 року (а.о.с. 16-19).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2016р. постановлено зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, час тримання його під вартою з 16.01.2014р. по 02.06.2014р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 24).

Початок строку відбування покарання - 16.01.2014 року, кінець строку - 29.08.2021 року. Станом на 17.12.2019 року невідбута частина покарання становить 1 рік 8 місяців 12 днів.

Засуджений ОСОБА_4 до державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» прибув 07.05.2014 року. До державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» прибув 05.07.2014 року із державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», де до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в установі засуджений характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушував, за що мав одне стягнення за зберігання заборонених предметів, яке погашено у встановленому законом порядку. В установі працевлаштований, до праці ставиться посередньо, ініціативи не проявляє, потребує постійного спонукання до виконання трудових обов`язків. Має шість заохочень. За характером спокійний, врівноважений, хитрий. При проведені індивідуально-профілактичних та виховних бесід із засудженим було встановлено, що даний засуджений не завжди відвертий і в першу чергу ставить на меті отримання заохочення, а не виправлення. Наполегливий та впертий, відхиляє любі, у тому числі обґрунтовані пропозиції, якщо вони не збігаються з його точкою зору. На даний час характеризується задовільно. Останнім часом динаміка виправлення засудженого погіршилась, а саме більше року засуджений не мав взагалі заохочень. За порушення вимог режиму тримання мав одне стягнення, за зберігання заборонених речей, перебував на профілактичному обліку як особа, схильна до скоєння злісних порушень, тому в особистості засудженого ще спостерігаються ознаки, які можуть спричинити правопорушення. Не дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належний догляд. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться негативно. Не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених. Підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки. У відношенні до представників адміністрації установи не завжди ввічливий та не тактовний, виконує їх законні вимоги під контролем. Вимог загальної санітарії та особистої гігієни дотримується. За висновками адміністрації колонії, засуджений за час відбування покарання не виправився та не готовий повернутися до загальноприйнятих норм суспільства, тому потребує додаткового контролю, вивчення та проведення з ним морального, правового, трудового, естетичного та санітарно-гігієнічного виховання з боку адміністрації установи за допомогою індивідуальних, групових і масових форм на основі психолого-педагогічних принципів і методів.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення настав 30.08.2019р.
Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що засуджений сумлінної поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зокрема, судом було проаналізовано поведінку засудженого за весь час відбування покарання у колонії , а також період та види роботи.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Таким чином, ретельно вивчивши особу засудженого, матеріали особової справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку, що засуджений фактично не довів, що став на шлях виправлення своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня. сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Такої достатньої підстави суд не встановив .

Тому за наведених обставин суд вважає, що до нього на даний час не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від покарання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 діб з часу її проголошення.

Повний текст ухвали складено 20.12.2019 року.

Суддя ОСОБА_1
З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1