Єдиний унікальний номер 366/50/20
Номер провадження 1-кп-366/71/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , (секретар судового засідання ОСОБА_2 )

за участю прокурора Іванківо - Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000063, внесене в ЄРДР 08.12.2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого оператором деревообробного станка ТОВ «Дружба», не одруженого, раніше не судимого, уродженця с. Рагівка Поліського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.267-1 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , росіянина, громадянина Російської Федерації, освіта середня, не працюючого, не одруженого, такого, що не має судимості в силу ст.89 КК України, уродженця с. Володарське, Первомайського району Оренбурзької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.267-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.12.2019, приблизно об 11 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 маючи на меті зібрати на території зони безумовного (обов`язкового) відселення металеві вироби з подальшим їх збутом за межами вказаної зони, з корисливих мотивів, оминаючи контрольно-перепускні пункти поліції встановлені по периметру зони безумовного (обов`язкового) відселення, на гужовій повозці, незаконно проникли у відселене селище Поліське, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 належить до зони безумовного (обов`язкового) відселення, де на території селища у період часу приблизно з 12 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. зібрали об`єкти промислової продукції у вигляді металевих виробів бувших у використанні, які помістили до гужової повозки та почали рухатись у напрямку периметру зони безумовного (обов`язкового) відселення з метою переміщення їх без надання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення у с. Рагівка, Поліського р-ну, Київської області для подальшого збуту на пункт прийому металобрухту.
Проте, 07.12.2019 року о 13 год. 40 хвилин їх було виявлено поліцейськими, які здійснювали контроль у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, а промислову продукцію, а саме: металеві вироби загальною вагою 104 кг., вилучено до Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області.
Отже, вони виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Повідомив, що у грудні 2019 року він зустрів ОСОБА_4 і вони вирішили заробити грошей. Взяли у сусіда ОСОБА_6 коня з гужовою повозкою і поїхали полями в смт. Поліське, щоб назбирати металобрухту та здати його. Коли вони виїжджали із зони відчуження їх зупинили працівники поліції та вилучили металобрухт і гужову повозку з конем. Про те, що вони збирали металобрухт у зоні відчуження і що це заборонено вони знали, однак хотіли заробити грошей. У скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Дав покази аналогічні за змістом, показам обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинувачених визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинувачених, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.

Суд, вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.267-1 КК України, а саме закінченого замаху на порушення вимог радіаційної безпеки, тобто на переміщення будь яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю промислової продукції, з метою збуту.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винних.

Вчинений обвинуваченими злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що по місцю проживання він характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце роботи.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що по місцю проживання він характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працює, підробляє тимчасовими заробітками.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 слід обрати міру покарання у межах санкції ч.3 ст.267-1 КК України у виді штрафу, оскільки вони мають щомісячний дохід та таким чином мають можливість сплатити штраф. Така міра покарання буде достатньою для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Міра запобіжного заходу відносно обвинувачених на час закінчення слухання справи не обиралась.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи, що гужова повозка та кінь, які було використано, як знаряддя вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , який не знав і не міг знати про його незаконне використання, він спеціальній конфіскації не підлягає.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 349, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1275 гривень (75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1275 гривень (75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Речові докази: гужову повозку з конем повернути власнику;

- металеві промислові вироби загальною вагою 104 кілограми. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копії вироку можуть бути отримані відразу після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1