Номер провадження: 11-сс/813/653/20
Номер справи місцевого суду: 515/348/20 1-кс/525/1052/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 17.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №000040, внесеному до ЄРДР 07.03.2020 року,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , від 17.04.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №000040, внесеному до ЄРДР 07.03.2020 року і був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії ухвали визначено до 16.06.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:

-оскаржена ухвала є незаконною,

-підозра обґрунтована, звертає увагу на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному;

-вказує на наявність ризиків і на те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У зв`язку з викладеним прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 17.04.2020 року та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржену ухвалу без змін.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя , суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.
На початку березня 2020 року у вечірній час ОСОБА_7 , перебуваючи у кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , маючи на меті умисне заподіяння смерті іншій людині, а саме потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штовхнув останнього на підлогу та умисно наніс йому 6 ударів по голові металевою частиною тюнеру «Т2», заподіявши зазначеній особі тілесні ушкодження у вигляді: 2 забійних ран на тім`яній області зліва, 4 забійних ран на лівій скронево-потиличній області, крововиливів під м`якими тканинами на лівій половині голови, лінійного перелому луски лівої скроневої та потиличної кістки зліва, крововиливів між твердою та м`якими мозковими оболонками на лівій півкулі в скронево-потиличній долі, субарахноїдальних крововиливів в м`яких мозкових оболонках великих півкуль, які спричинили набряк мозку, в результаті чого настала смерть ОСОБА_10 ..
В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний не заперечував проти факту заподіяння смерті потерпілому, між тим, не погоджувався із правовою кваліфікацією.
Що стосується обґрунтованості підозри, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, апеляційний суд при перегляді оскарженої ухвали слідчого судді лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом впізнання предмету, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного та захисника.
Апеляційний суд не вирішує питання доведеності вини, але виходячи зі стандарту доказування на стадії досудового розслідування, вважає, що існують факти та інформація стосовно того, що підозрюваний, міг вчинити вказаний злочин.
Слідчий суддя, як на підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначив, що ризики переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ґрунтуються на припущеннях.
Проте, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками оскарженої ухвали з огляду на таке.
Злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд враховує встановлені вище обставини кримінального провадження, та приходить до висновку про наявність ризику передбаченого п.1) ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги доводи прокурора відносно того, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, має скрутне матеріальне становище, що свідчить про можливість вчинення іншого злочину.
Той факт, що ОСОБА_7 має малолітню дитину, раніше не судимий, має місце проживання апеляційний суд приймає до уваги.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність соціальних зв`язків не спростовують викладені в клопотанні слідчого, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що свідки у цьому кримінальному провадженні проживають з ОСОБА_7 в одному селі, йому відоме їх місце проживання, що дає підстави та розумні підозри вважати про можливість впливу на них з метою змінити їх показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до положень статей 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.
Керуючись статями 176, 177, 181, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:

апеляційну скаргу прокурора Білгород- Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 17.04.2020 року, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №000040, внесеному до ЄРДР 07.03.2020 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , від 17.04.2020 р. про застосування до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Їзмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 16.06.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримати в залі Татарбунарського районного суду Одеської області та доставити в ДУ «Їзмаїльський слідчий ізолятор»
Виконання ухвали Одеського апеляційного суду покласти на прокурора Білгород-Днівстровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4