У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/217/20

Номер провадження 1-кс/184/55/20

13 лютого 2020 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши погоджене з прокурором Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню № 0000032 від 15.01.2020 року за участю: слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
11.02.2020 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погодженим прокурором Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Обгрунтовуючи підстави для звернення до суду із відповідним клопотання, слідчий посилається на необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою його збереження, збереження речових доказів та відшкодування завданої шкоди.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Однак слідчий, в порушення вимог ст..171 КПК України не зазначає підстави для застосування вказаного заходу забезпечення та відповідного обґрунтування на підтвердження вказаних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Проте слідчим у клопотанні необґрунтовано, яким саме критеріям, визначеним ст..98 КПК України відповідає вилучене майно.

Також слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно приписів чт.170 КПК України у такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Проте приписів вище наведеної норми слідчим дотримано не було.

Крім того, як вбачається з матеріалів, до клопотання не додано документи, які підтверджують право власності на вилучене під час обшуку на території домоволодіння буд. АДРЕСА_1 , майно.

Також у матеріалах клопотання відсутні документи, що підтверджують визнання тимчасово вилучених речей під час обшуку на території домоволодіння буд. АДРЕСА_1 , речовими доказами, як посилається слідчий поданому клопотанні.

Згідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
В такому випадку слідчий суддя вважає за доцільне клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна повернути на доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна повернути на доопрацювання.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.
Копію ухвали про повернення клопотання невідкладно надіслати прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури разом із клопотанням та усіма доданими до нього документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 14.02.2020р. о 13:00 год.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1