Постанова

Іменем України
03 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 127/29594/18
Провадження № 51-2364 км 19

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2019 року в кримінальному провадженні, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст.186 КК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанцій обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді

позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Вінницьким апеляційним судом вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано і постановлено свій вирок від 19 квітня 2019 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись з вищезазначеним вироком апеляційного суду потерпілий та засуджений звернулися до апеляційного суду з заявами про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами.

Вінницьким апеляційним судом від 19 серпня 2019 року заяви потерпілого ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 задоволено частково, вказаний вирок в частині призначеного покарання скасовано.
Визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає про те, що суд скасовуючи

вирок апеляційного суду за нововиявленими обставинами, у новому вироку не зазначив підстав, які можуть бути нововиявленими обставинами відповідно до ст. 459 КПК України. Крім того, апеляційний суд взагалі не мотивував, у зв`язку з чим вважає хворобливий стан бабусі засудженого нововиявленою обставиною, яка передбачена ч. 2 ст.459 КПК України, оскільки вказана обставина взагалі не перебуває у будь-якому зв`язку з предметом доказування у даному кримінальному провадженні. Вказує на те, що вирок апеляційного суду невмотивований та винесений з порушенням вимог ч. 2 ст. 420, ч. 4 ст. 370 КПК України.

У запереченнях на касаційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_6 вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор вважає касаційну скаргу прокурора обґрунтованою та просить її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у тій частині, в якій вони були оскаржені.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 370 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції при перегляді вироку за нововиявленими обставинами належно не виконав зазначених приписів закону.

З матеріалів провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 подали заяви про перегляд вироку Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, у яких зазначали, що на час ухвалення вироку апеляційному суду не була відома та обставина, що останній має на утриманні бабусю похилого віку, яка не може самостійно пересуватись через ускладнення її захворювань та потребує стороннього догляду, а також судом не досліджувалось те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в скоєному, щиро розкаявся, у повному обсязі відшкодував шкоду потерпілому, який просив його суворо не карати.

Суд апеляційної інстанції частково погодився з заявами потерпілого і засудженого та постановив свій вирок, який не відповідає вимогам статей 370, 420 КПК України

Так, порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України. У ст. 459 цього Кодексу наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з п 4 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Таким чином, системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:
1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;
2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Однак, суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяви потерпілого ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, та скасовуючи його в частині призначеного покарання не зазначив, який саме пункт ч. 2 ст. 459 КПК України він застосовує, не обґрунтував чому важке захворювання бабусі засудженого - ОСОБА_8 є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 459 КПК України та зокрема, чи існувала ця обставина на момент ухвалення судового рішення судом апеляційного інстанції і чому про неї не було та не могло бути відомо суду та особам, які звернулися із заявами про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на час апеляційного розгляду.

Таким чином, апеляційним судом було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, задовольнити.

Вирок Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3