Справа № 752/5554/18
Провадження №: 1-кп/752/416/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2020 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001662 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, освіта повна загальна середня, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 23.02.2018 року приблизно об 11 годині 00 хвилин в торгівельному залі супермаркету «Фозі» ТОВ «Експансія», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, взяла з полиці магазину машинку для стрижки «Арт» в кількості 1-на штука, вартістю 398 грн. 05 коп., та помістивши її до своєї сумки, яку мала при собі, направилася до виходу із вказаного магазину, пройшла касу, не сплативши за вказаний товар, але на виході з магазину була затримана працівниками охорони, у зв`язку з чим не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, вчинивши при цьому всі дії, які вважала за необхідне. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 мала намір завдати матеріальних збитків супермаркету «Фозі» ТОВ «Експансія» на загальну суму 398 грн. 05 коп.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинувачену, свідків сторони обвинувачення, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення вчинення злочину, в якому обвинувачують ОСОБА_7 .

Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнала та пояснила, що напередодні купила в даному магазині машинку аналогічну тій, крадіжка якої їй ставиться у провину, проте вона була зламана, і вона прийшла її здати. У відповідному вікні вона її здала, їй дали чек, чи давали кошти, не пам`ятає, і пішла купувати продукти та іншу машинку. Коли прийшла на касу, то машинка була в руці, продукти виклала на касу. Касир запитала, що в неї за машинка, вона їй показала та дала чек, який їй дали після повернення машинки, вона думала, що оплатила її, наміру красти не мала. Потім до неї підійшов охоронець і забрав машинку. Вона її не крала, а хотіла купити, за лінію кас із машинкою вона не виходила.

Вказані показання обвинуваченої, зокрема, щодо відсутності в неї умислу на крадіжку вказаного в обвинувальному акті майна та взагалі крадіжки як такої, фактично були підтверджені і показаннями свідка обвинувачення ОСОБА_9 , який показав, що в якості охоронця стояв біля касової зони. Бачив як обвинувачена підійшла до каси, вона поклала продукти, а машинку тримала під рукою. Він попросив її чек, вона показала, машинки в ньому не було. Він запропонував оплатити товар, проте вона сказала, що вже її оплатила, розповідала, що вже одну здала і це не покупка, а обмін. Після цього він викликав начальника охорони і поліцію.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що того дня була касиром, до неї підійшла ОСОБА_7 , поклала продукти на смугу каси для оплати. Ще в неї була машинка, вона запитала її про даний товар, обвинувачена сказала, що в неї є чек, проте надала їй для огляду інструкцію, потім знайшла і надала їй чек, але вона зрозуміла, що це чек по поверненню іншої машинки. Обвинувачена повідомила їй, що раніше куплена машинка була зламана, і вона замість неї взяла іншу. Оскільки свідок не розібралась в ситуації, то покликала охорону. Куди охоронець відійшов з обвинуваченою, вона не пам`ятає, продовжила працювати.

Досліджені судом письмові докази сторони обвинувачення також жодним чином не спростовують версію обвинуваченої ОСОБА_7 , натомість підтверджують її.
Так, з наданого стороною обвинувачення та дослідженого безпосередньо судом речового доказу (т. 1 а.с. 66, 69-70) відеозапису з камер спостереження супермаркету «Фоззі», вбачається, що ОСОБА_7 дійсно підійшла до каси з продуктами та коробкою, в якій ймовірно знаходилась машинка для стрижки. ОСОБА_7 виклала на касову смугу продукти, а також коробку з вказаною машинкою. Після цього вона спілкується з касиром, свідком ОСОБА_10 , та щось пояснює, відкривають разом машинку, ОСОБА_7 надає чек, оглядають його, після цього касир запрошує охоронця, який також оглядає машинку і дивиться чек, наданий ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 розраховується за продукти, коробку з машинкою тримає охоронець, який запрошує останню пройти за ним у торговий зал, але потім показує ОСОБА_7 йти за ним. Після цього, охоронець, свідок ОСОБА_9 , виходить із вказаним у обвинувальному акті товаром за межі касової зони, а ОСОБА_7 із оплаченими продуктами прямує за ним.
Вказаний відеозапис в повній мірі підтверджує версію подій, описану обвинуваченою, яку також підтвердили і свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , який після перегляду відео підтвердив той факт, що на даному відео зафіксовані події, про які він говорив, і що зі сплином часу він міг сплутати певні обставини. Таким чином, надані стороною обвинувачення та вищеописані докази спростовують версію сторони обвинувачення, викладену у обвинувальному акті.
Надані стороною обвинувачення інші письмові докази, зокрема, заява про вчинення злочину (т. 1 а.с. 55-56, 57), рапорт (т. 1 а.с. 54), довідки (т. 1 а.с. 59-62), постанова про визнання речовим доказом та розписка про передачу його на зберігання (т. 1 а.с. 67-68), не спростовують версію обвинуваченої та жодним чином не доводять факт вчинення злочину, вказаного в обвинувальному акті.
Наданий та досліджений судом протокол огляду місця події від 23.02.2018 року (т. 1 а.с. 63-65) суд до уваги не бере, оскільки викладене в ньому в повній мірі спростовано в судовому засіданні, зокрема, показаннями свідків та даними, що містяться на речовому доказі, і які відображають дійсні обставини подій, що відбувались на касі із ОСОБА_7 23.02.2018 року в супермаркеті «Фозі». Свідок ОСОБА_9 не зміг пояснити суду обставини складання даного протоколу, враховуючи те, що машинку для стрижки згідно даних відеозапису, із торгової зали виніс саме він, а не ОСОБА_7 .
Згідно вимог ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок, крім іншого, ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 є злочином, передбаченим ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Подія даного злочину має місце у разі вчинення особою всіх дій, які вона вважає за необхідне з метою таємного викрадення чужого майна. Разом з тим, суд за результатами проведення судового розгляду дійшов висновку, що не встановлено подію злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки доказів того, що ОСОБА_7 умисно таємно, помістивши товар до своєї сумки, направилася до виходу із магазину та пройшла касу, не сплативши за вказаний товар, але на виході з магазину була затримана працівниками охорони, тобто намагалась таємно викрасти чуже майно, вказане у обвинувальному акті, немає.

Проаналізувавши вказане вище у своїй сукупності суд вважає за необхідне ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_11 за вказаних у вироку обставин.
Долю речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати не винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та виправдати, у зв`язку з недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Речові докази у справі:

машинку для стрижки «Арт», яка знаходяться на зберіганні у супермаркеті «Фозі», залишити останньому за належністю;

СД-диск з відеозаписом з камер спостереження супермаркету «Фоззі», який зберігається в матеріалах справи, залишити зберігати при матеріалах справи.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1