Справа №522/6271/18
Провадження 1-кп/522/604/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

03 грудня 2019 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0001792 від 30.03.2018 стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця смт. Радісне, Іванівського р-ну., Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченог ч.1 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник- ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

29.03.2018 року о 17 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на прибудинковій будинку АДРЕСА_3 , помітивши бронзову статуетку в виді «Дюка», вартістю 2 000 гривень, та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, заволодів вказаною статуеткою. Однак, в цей час його протиправні дії були помічені громадянкою ОСОБА_6 , яка окрикнула його. ОСОБА_3 в свою чергу, усвідомлюючи, що його викрито, вирішив продовжити реалізацію свого умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, та діючи уже відкрито, усвідомлюючи характер протиправних дій, почав втікати разом з викраденим з місця вчинення злочину.
Заволодівши предметом злочинного посягання, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2000 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Згідно угоди про визнання винуватості від 31.03.2018 р., укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.472 КПК України, сторони кримінального провадження дійшли згоди про те, що обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохороними органами у викритті інших співучасників організованої групи, які приймали участь у незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин вчиненими, організованою групою, в особливо великих розмірах, шляхом повідомлення усіх відомих йому обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, участі в проведенні необхідних слідчих дій, зокрема, впізнанні таких осіб, одночасних допитах тощо, у разі ухвалення вироку на підставі угоди, сплатити витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєний ним злочини, із застосуванням ч.1 ст.69-1 КК України у вигляді штрафу у розмірі , визначеному судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК Українивизнав та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31.03.2019 р., укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1- 476 КПК України, 1-90 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 31.03.2019 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Речові докази:
-статутетка у вигляді «Дюка» - вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 ;

-телефон «Номі» - повернути ОСОБА_3 ..

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: