1Справа № 335/5381/19 1-кс/335/3520/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000004 від 05.01.2019 року, за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зелене Гуляйпільського району Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 року народження та 2014 року народження, має професійно-технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.06.2006 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Звільнився 07.04.2009 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 25.05.2011 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився 24.12.20013 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 10.11.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився 15.08.2017 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 16.11.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003112 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та на теперішній час знаходиться на розгляді;

- 26.04.2018 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000623 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та на теперішній час знаходиться на розгляді,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000004 від 05.01.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 мотивуючи своє клопотання наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно придбав у невстановлений у ході досудового розслідування час та невстановлених обставинах обріз двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-БМ», 16-го калібру, заводський номер « НОМЕР_1 » промислового виробництва Тульського зброярного заводу, СРСР, 1968 рік, який, згідно висновку експерта від 13.03.2019 № 2-104, є нестандартною вогнепальною зброєю, придатний для проведення пострілів з обох стволів, в який саморобним способом внесені зміни: вкорочений блок стволів до залишкової довжини в 314 мм та відпиляний приклад до пістолетного руків`я, який у подальшому переніс за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, після чого 06.02.2019, приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись за вищевказаною адресою, незаконно збув ОСОБА_7 шляхом продажу за 6000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який кваліфікується як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно придбав у невстановлений у ході досудового розслідування час та невстановлених обставинах предмет циліндричної форми з маркуванням «РПГ-26 254-18-91 ОКФОЛ 7В20 533-09 -91 7/1 ТР ВА 8-91-К»; « НОМЕР_2 »; « НОМЕР_3 », який, згідно висновку експерта від 14.03.2019 № 12-25/6-78, є вибуховим пристроєм військового призначення промислового виготовлення, а саме бойовою реактивною протитанковою гранатою РПГ-26, яка відноситься до бойових припасів, містить в собі заряд бризантної вибухової речовини ОКФОЛ, масою 420 грамів, та заряд метальної вибухової речовини трубчастий піроксиліновий порох марки 7/1 ТР В/А, масою 134 грами, та придатна для використання за призначенням, а саме здійснення пострілу та вражання цілі шляхом вибуху, тобто придатна для здійснення вибуху, який у подальшому переніс за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, після чого 12.02.2019, приблизно об 09 годині 40 хвилин, знаходячись за вищевказаною адресою, незаконно збув ОСОБА_7 шляхом продажу за 10000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який кваліфікується як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно придбав у невстановлений у ході досудового розслідування час та невстановлених обставинах обріз двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 12-го калібру моделі «ИЖ-58МА», заводський номер « НОМЕР_4 » промислового виробництва Іжевського механічного заводу, СРСР, який, згідно висновку експерта від 26.03.2019 № 2-168, є нестандартною вогнепальною зброєю, придатний для проведення пострілів з обох стволів, в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни: вкорочений блок стволів до залишкової довжини в 317 мм., видалене ложе (приклад з шийкою) та замість них саморобним способом приєднаний фрагмент ложа (фрагмент приклада з шийкою) від іншої рушниці, який у подальшому переніс у невстановлене місце поблизу гаражного кооперативу по вулиці Нагнибіди, на ділянці між будинком № 67 по вул. 40 років Перемоги та будинком № 10 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі, де приховано незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, після чого 25.03.2019, приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу вищевказаного місця, незаконно збув ОСОБА_7 шляхом продажу за 5000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який кваліфікується як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно придбав у невстановлений у ході досудового розслідування час та невстановлених обставинах речовину темно-жовтого кольору у формі прямокутного паралелепіпеду, яка згідно до висновку експерта №12-40/6-149 від 19.04.2019 є тротиловою шашкою 200г промислового виготовлення, що відноситься до бризантної вибухової речовини нормальної потужності, і яку в подальшому незаконно переніс за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 17 години 25 березня 2019 року, де зазначена вибухова речовина була виявлена та вилучена правоохоронними органами в ході проведення обшуку зазначеного житла.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який кваліфікується як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

За даним фактом 25.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000159 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.04.2019 досудове розслідування за вказаними фактами об`єднане під №0000004.

25.03.2019 о 11 годині 10 хвилин ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

26.03.2019 та 26.04.2019 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

27.03.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23.05.2019 року з визначенням розміру застави.

16.04.2019 Запорізьким апеляційним судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 залишено без змін.

У кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, якими підтверджується вина підозрюваного ОСОБА_6

23.05.2018 спливає визначений 60-денний строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим, оскільки необхідно отримати висновок раніше призначеної судової балістичної експертизи, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Внаслідок складності провадження, досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк, оскільки для цього потрібно провести ряд процесуальних та слідчих дій.

Зазначені процесуальні дії не було проведено раніше, оскільки в кримінальному провадженні об`єднанні додатково встановлені епізоди злочинної дільності ОСОБА_6 , що збільшило обсяг обставин, які підлягають доказуванню, оскільки під час розслідування проведена значна кількість слідчих дій, за результатами яких виникла потреба у проведенні додаткових та нових слідчих і розшукових дій, а також це зумовлено кількістю, складністю та тривалістю проведення призначених судових експертиз.

Процесуальні дії, які потрібно провести, необхідні для повного і неупередженого розслідування і їх результати матимуть значення для судового розгляду.

З огляду на те, що в зазначений термін досудове розслідування закінчити не можливо, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 не вбачається, через те що ризики, враховані судом при обранні відносно нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_6 невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_6 може знищити, або сховати речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме майно здобуте злочинним шляхом, знаряддя злочину, що він чи інші співучасники використовували у своїй злочинній діяльності, що зберігаються в місцях які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування.

Крім того, органи досудового розслідування вважають, що ОСОБА_6 , може вплинути на свідків та осіб, причетність яких до інкримінованих йому злочинів підлягає перевірці, а тим самим перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за умисні злочини, обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох умисних злочинів з корисливих мотивів, офіційного не працевлаштований, у зв`язку із чим не має постійного легального заробітку, тим самим орган досудового розслідування приходить до висновку, що злочинна діяльність, пов`язана з незаконних збутом вогнепальної зброї та боєприпасів є єдиним джерелом його доходу.

Більше того, ОСОБА_6 на теперішній час є підсудним в інших кримінальних провадженнях, розгляд яких проводиться Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, але вчинив ряд нових тяжких умисних злочинів, а тому схильний до рецидивів протиправної поведінки, дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину у якому підозрюється ОСОБА_6 та передбаченого за його вчинення покарання, не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000004 від 05.01.2019, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

26.03.2019 та 26.04.2019 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді від 20.05.2019 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 25.07.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не засуджений.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеню участі підозрюваного у їх вчиненні, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, а саме: перешкоджати встановленню істини та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати, спотворити річ, що матиме значення для встановлення істини в даному кримінальному правопорушенню, вчинити нове кримінальне правопорушення, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 злочину, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, ступінь участі підозрюваного у вчинені інкримінованого злочину.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які не зважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ознак переваги інтересів суспільства над інтересами забезпечення поваги до свободи в рамках даного кримінального провадження.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, строком до 18.07.2019 року.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2019 року включно, який обчислювати з 20.05.2019 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 18.07.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошено 20.05.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1