ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілої сторони ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/2609/19 (пр. № 1-кп/201/614/2019), відомості про яке 22 січня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352, стосовно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого: 05 жовтня 2011 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, невідбутий строк якого, ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2013 року, змінено на один рік п`ять місяців сім днів обмеження волі, звільненого 09 липня 2013 року за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання одинадцять місяців одинадцять днів, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, уродженця і мешканця м. Дніпра, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 09 лютого 2019 року у невстановленому місці та у невстановлений час, зустрівся разом із обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , де у останніх виник злочинний умисел, направлений на викрадення кабельно-провідникової продукції поєднаний з проникненням у сховище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, після чого, останні, розподіливши ролі кожного учасника, направились на місце скоєння злочину, а саме за адресою: м. Дніпро, Набережна Перемоги, 1а.

Далі, прибувши за адресою: АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , діючий повторно, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кабельної продукції, поєднаний з проникненням у сховище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, використовуючи заздалегідь підготовлений залізний лом, шляхом піддягання металевої кришки люку колодязя, який перешкоджав доступ до приміщення для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, проникли до підземної кабельної каналізації, розташованої за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 1а, таким чином проникли до сховища, яке відведено для зберігання матеріальних цінностей, а саме кабельної продукції. Далі, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до відведених кожному злочинних ролей, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, вчинене групою осіб, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, кожний за допомогою заздалегідь підготовленої пили для металу, перерізали частини кабельної траси инв. № 54530, котра належить КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, довжиною 28 м, вартістю 18 900 гривень, таким чином, викрали фрагменти кабельної продукції та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі та підтвердили фактичні обставини щодо вчиненого ними діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинувачених у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинувачених:

- ОСОБА_4 і ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаної з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаної з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також ролі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення:

- ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, ролі обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і даним про його особу, який свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність усіх зазначених даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, в той час, як призначення покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, розумності і достатності;

- ОСОБА_5 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, ролі обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення і даним про його особу, який свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність усіх зазначених даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, в той час, як призначення покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, розумності і достатності;

- ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, ролі обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення і даним про його особу, який свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність усіх зазначених даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, в той час, як призначення покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, розумності і достатності.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти у залі суду.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти у залі суду.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні у розмірі 286,00 грн. (двісті вісімдесят шість гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1