№ 136/477/19
ВИРОК
Іменем України

19.11.2019р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 05.01.2019 за № 0000008 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, із середньою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,-

З участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

З боку захисту :

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

Встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи притягнутим згідно постанови Липовецького районного суду від 30.08.2018 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП у вигляді 240 (двісті сорок) годин суспільно корисних робіт. 17.10.2018 під розписку ознайомленим з порядком та умовами відбування суспільно корисних робіт та наслідками ухилення від відбування призначеного адміністративного стягнення, починаючи з 18.10.2018 по 26.10.2018 не приступив без поважних причин до виконання суспільно корисних робіт, у зв`язку з чим 26.10.2018 старшим інспектором Липовецького районного суду з питань пробації ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно останнього за ст. 183-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 14.11.2018 на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 діб.
У подальшому ОСОБА_3 , будучи притягнутим до відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, після відбуття адміністративного арешту в період з 11.12.2018 по 18.12.2018 в ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області згідно постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 14.11.2018, за відсутності поважних причин починаючи з 19.12.2018 по 28.12.2018 не приступив до виконання рішення Липовецького районного суду від 30.08.2018, тим самим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільних робіт визнав повністю, щиро каявся, просить суворо не карати.

Вислухавши вступну промову прокурора та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винуватим у вчиненні злочину повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні злочину, підтверджується наступними доказами:

даними досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні (а.с. 59-64);

даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 75);
даними копії паспорта на ім`я ОСОБА_3 , виданою 04.12.2007 Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с. 6-7);

даними вимоги Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 78);

даними характеристики, виданої Важнівською селищної ради Липовецького району Вінницької області на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 79);

даними довідок, виданих Липовецькою ЦРЛ Вінницької області на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 80-82);

даними висновку судово-психіатричного експерта № 15 від 21.01.2019 на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 83-85);

даними ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 07.02.2019 (а.с. 86-88);

даними висновку судово-психіатричного експерта № 23 від 28.02.2019 на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 89-93).

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ст. 389-2 КК України - злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно (а.с. 79), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а. с. 80), перебував на обліку у лікаря нарколога (а.с. 81-83-2).

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_3 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, які б згідно зі ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому відсутні.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ст. 389 -2 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75, 76 КК України з ухваленням звільнити засудженого від призначеного покарання, якщо протягом визначеного судом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 389-2 КК України, ст.ст. 349, 368, 369, 370, 371, 374, 376 КПК України, ст. 165 КВК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Визначити засудженому ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 рік та згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя