Справа № 243/2258/18
Провадження № 1-кс/243/3774/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у закритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 17 м. Слов`янська клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -,
ВСТАНОВИВ:
До Слов`янського міськрайоного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2014 року, близько 21:35 годин ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті декілька особам, а саме ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_7 , які мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , та з якими у нього були стійкі зв`язки, як з особами у яких ОСОБА_5 працював водієм, та був довіреною особою сім`ї ОСОБА_8 , маючи при цьому безперешкодний, з дозволу ОСОБА_8 , доступ до їх житла, де міг тимчасово мешкати, а також з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном, будучи достовірно обізнаним в тому, що за місцем мешкання ОСОБА_9 мається велика сума грошей, оскільки раніше сам привозив ОСОБА_6 гроші, приїхав з м. Донецька до м. Святогірськ, де до ранку 27.11.2015 року готувався до скоєння вказаного злочину.
27.11.2015 року о 05:45 годин ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на навмисне вбивство сім`ї ОСОБА_8 , в ході спілкування по мобільному телефону з ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що останній нікому із сторонніх осіб не відкриє хвіртку та не впустить до свого житла, упевнився в тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 самі знаходяться за місцем свого мешкання, повідомив ОСОБА_6 про те, що їде до них та домовився про зустріч.
Після чого, 27.11.2015 року о 06:17 годин ОСОБА_5 під`їхав до будинку, який належить ОСОБА_6 , та який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де по телефону викликав до хвіртки ОСОБА_6 , який довіряючи ОСОБА_5 , відкрив хвіртку, запустив останнього на територію власного домоволодіння, та прослідував з ним до будинку, а ОСОБА_5 , скориставшись довірою ОСОБА_6 , коли останній першим зайшов в будинок та опинився в коридорі, спиною до ОСОБА_5 , останній, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті декілька особам, взявши в коридорі сокиру, яку власник будинку використовував в побуті, та наніс нею один удар ОСОБА_6 в тім`яну частину голови. Після отриманого удару ОСОБА_6 , не устоявши на ногах, впав на підлогу, на спину. Побачивши, що потерпілий находиться у свідомості, ОСОБА_5 , доводячи свій протиправний умисел до кінця, підійшов до ОСОБА_6 , та наніс йому один удар сокирою в обличчя. Почувши шум в коридорі, ОСОБА_7 , вийшла з кухні будинку та побачила лежачого на підлозі в коридорі зі слідами насильства чоловіка та ОСОБА_5 , з сокирою в руках, намагалася втекти від останнього, але не змогла цього зробити в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 ,
діючи умисно, доводячи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті декілька особам, сокирою яку утримував в руках наніс один удар ОСОБА_7 , в потиличну частину голови, від якого остання впала на підлогу. Побачивши що потерпіла находиться у свідомості, ОСОБА_5 , ще раз наніс їй сокирою один удар в обличчя. В цей час ОСОБА_5 , підійшов до столу, де взяв кухонний ніж, яким перерізав горло ОСОБА_7 , та прослідкувавши в коридор перерізав ножем горло ОСОБА_6 .
Також в ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням встановлено, що ОСОБА_5 з січня місяця 2015 року, увійшов в створену невстановленою досудовим розслідуванням особою терористичну організацію так звану «Донецьку народну республіку», із метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, і у період з початку січня місяця до теперішнього часу, під керівництвом невстановленої досудовим слідством особи взяв активну участь у підготовці та здійсненні даною організацією низки злочинів.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, починаючи з початку січня місяця 2015 року до теперішнього часу стає одним із учасників «силового» блоку, а саме бійцем незаконного озброєного формування в терористичній організації «Донецька народна республіка». Далі ОСОБА_5 приблизно з березня місяця 2015 року по теперішній час перебуваючи в незаконному озброєному формуванні в терористичній організації «Донецька народна республіка» стає «старшиною» в званні прапорщика з позивним « ОСОБА_10 » у підрозділі « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також встановлено, що під його командуванням знаходиться від 10 до 15 осіб, які займаються терористичною діяльністю. У власному користуванні ОСОБА_5 має автомат Калашникова «АК №3761468» та пістолет Макарова « НОМЕР_1 ». Останній приймав безпосередню участь у обстрілах збройних сил України а також місць житлового масиву громадського населення, знаходився на позиціях лінії кордонів під АДРЕСА_2 а також приймав безпосередню участь у бойових діях в районі аеропорту м. Донецька. Також встановлено, що ОСОБА_5 підтримує безпосередній зв`язок з лідерами незаконних збройних формувань.
При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що терористична організація, учасником якої він є, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.
30 жовтня 2015 року, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні ним злочину передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 258? КК України.
02 листопада 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було оголошено в розшук.
Слідчий в клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу щодо нього покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, що мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, яка просила клопотання задовольнити, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою,
встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до положення п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить затримання особи.
Частиною 5 ст. 131 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором на звернення з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, сторона обвинувачення має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру, або щодо особи, обвинувальний акт стосовно якої направлений до суду.
Прокурор в судовому засіданні не надала слідчому судді належних доказів та відомостей про отримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлення про підозру.
Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
З доданого до клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 258? КК України вбачається, що воно вручене не було у передбачений КПК України спосіб.
Слідчий суддя оцінюючи надані слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області в якості доказів вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручення цієї підозри захиснику ОСОБА_11 приходить до наступного.
По перше чинним КПК України не передбачено в переліку осіб та організацій, які мають право вручити повідомлення про підозру особі - захисника.
По друге на думку слідчого судді, слід зауважити, що не усі процесуальні повідомлення можливо здійснити шляхом передачі документу, бо саме повідомлення про підозру це складна процесуальна дія, яка передбачає: прийняття процесуального рішення, вчинення процесуального виклику, процесуальної дії та реалізацію прав особи, яка внаслідок суворого дотримання закону при виконанні вимог ст. 278 КПК набуває відповідного статусу.
Крім того необхідно розрізняти процесуальні виклики від повідомлення про зміст документу із обов`язково визначеним статусом особи, яка має право роз`яснити зміст документу, обсяг набутих прав та обов`язків, та отримати пояснення, які особа має право надати з проводу підозри для можливості у подальшому прийняти рішення, зокрема, і щодо запобіжного заходу. І ця позиція цілком кореспондується із ч. 3 ст. 111 КПК України.
Також слідчий суддя зазначає, що «вручено» не означає «отримано», а отже доцільно в таких випадках ще враховувати вимоги щодо належного підтвердження отримання або ознайомлення особою зі змістом повідомлення про підозру іншим шляхом.
Так, згідно частини 1 статті 136 КПК України, належним отриманням підозри є виключно розпис особи, у тому числі на поштовому повідомленні.
Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що звернення з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно особи, яка у встановлений КПК України спосіб не набула статусу підозрюваного або обвинуваченого, чинним КПК не передбачено, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись статтею 188 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1