Справа № 348/2319/19
Номер провадження 1-кп/348/458/19
УХВАЛА
(про призначення судового розгляду)

03 грудня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 за обвинувальним актом від 11.11.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, що надійшов до суду 12.11.2019 року із Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2019 року ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.12.2019 року.

15.11.2019 р. суд призначив підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Також прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , який закінчується 06.12.2019 р.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти призначення судового розгляду. Також не заперечив проти продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що претензій до обвинувачених на даний час не має.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 не заперечив проти призначення судового розгляду, однак заперечив проти продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так як обвинувачений не має жодного наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, чи вчиняти інші злочини. Крім того обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та дружина перебуває в стані вагітності, працює по тимчасових заробітках, тобто має міцні соціальні зв`язки. Просить змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжних захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Також захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про витребування від органу досудового розслідування протоколу затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також про проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 , в якого виявлено каміння в нирках.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, та підтримав клопотання захисника та просив їх задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечили проти призначення судового розгляду. У вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_6 покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

Кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, який затверджений прокурором.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників, та вимог КПК України, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні.

Також, згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд приймає до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, що обумовлює наявність певних особливостей.

Зокрема намагання надати оцінку доказам до ухвалення остаточного судового рішення може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та правовою підставою для відводу складу суду.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчиненому групою осіб.

Суд вваждає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_6 , його судимостей, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби обвинуваченого здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу.

На даний час, стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, існує значна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_6 порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Більш того, стороною захисту не наведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу, які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу. Зокрема стороною захисту не доведено належними доказами наявності в обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, а саме його сімейного стану та навність утриманців.

Самі по собі позиція потерпілого про відсутність претензій до обвинуваченого не може стати підставою для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Тому клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу підлягає до задоволення.

Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Суд також враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити, оскільки суд дійшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту чи застави забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, суд вважає, що альтернативним запобіжним заходом, який здатний запобігти наведеним ризикам, може бути застава, розмір якої визначений ухвалою суду від 15.08.2019 року, і який слід залишити без змін.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_8 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 про забезпечення належного лікування обвинуваченого суд прийшов до наступного висновку:
Так, згідно ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовується і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Законодавством чітко визначений порядок обстеження та надання медичної допомоги особам, узятим під варту і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО.
В підготовчому засіданні сторона захисту заявила клопотання про проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 в зв`язку з погіршенням його стану здоров`я, що підтверджено медичними документами.
Таким чином, надання медичної допомоги особам, узятим під варту, покладено на керівництво СІЗО, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність вжиття відповідних заходів реагування з метою зобов`язання керівництва закладу тимчасового утримання під вартою до організації негайного надання належної медичної допомоги.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_8 про витребування документів не підлягає до задоволення за необґрунтованістю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 314-317, 369, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 за обвинувальним актом від 11.11.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України на 13 грудня 2019 року о 09:30.

Кримінальне провадження розглядати одноособово.

Про час розгляду справи повідомити учасників процесу.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовільнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11 год. 30 хв. 31 січня 2020 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювати в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Розмір застави, визначений ухвалою суду від 15.08.2019 року у сумі 30105,00 гривень (тридцять тисяч сто п`ять гривень) залишити без змін.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Зобов`язати начальника Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 та начальника медичної частини установи забезпечити невідкладне проведення повного медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_6 для встановлення наявних захворювань та надання ув`язненому необхідної медичної допомоги із залученням самостійно обраних лікарів-фахівців, з дотриманням вимог, визначених Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1