УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0001402, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :
13 травня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0001402, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001402 від 12.07.2017 року за фактом вчинення посадовими особами ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів та збереження їхньої економічної вартості, виникла необхідність у отриманні рішення слідчого судді про передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів 173651998 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, що складає 24.44 % від загальної кількості акцій, номінальною вартістю одна копійка, свідоцтво про державну реєстрацію № 583/1/10 від 23.07.10 (нове свідоцтво видано 12.08.11), міжнародний код НОМЕР_1 , емітента ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»» ), власником яких є акціонерна компаній з обмеженою відповідальністю «Ендлес Мунлайт Лімітед» (ідентифікаційний код 2409607, Гонконг, Ван Чай, Хенесси роуд, 338, 11/F, СNTTower, будова F), 173651998 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, що складає 24.44 % від загальної кількості акцій, номінальною вартістю одна копійка, свідоцтво про державну реєстрацію № 583/1/10 від 23.07.10 (нове свідоцтво видано 12.08.11), міжнародний код НОМЕР_1 , емітента ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»» ), власником яких є акціонерна компаній з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Філд Лімітед» (ідентифікаційний код 2409410, Гонконг, Ван Чай, Хенесси роуд, 338, 11/F, СNTTower, будова F), які обліковуються у Центральному депозитарії ПАТ «Національний депозитарій України» () на депозитних рахунках у цінних паперах відкрих юридичними особами: ТОВ «НОВАВЕСТ»; ТОВ «ІНВІНТУМ»; ПрАТ «Івекс Капітал»; ТОВ «ФІНАСТА»; ТОВ «І-НВЕСТ»; СП ТОВ «ДРАГОН КАПІТАЛ»; ТОВ «АРТ-КАПІТАЛ КАСТОДІ»; ТОВ «РОЯЛ КАПІТАЛ»; ТОВ «ФРІДОМ ФІНАНС УКРАЇНА»; ТОВ «ФК`ДЕКРА»; ТОВ «КІНТО, ЛТД»; ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ»; АТ «Ощадбанк»; Акціонерний банк «Південний»; ПАТ «Промінвестбанк»; АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», для здійснення заходів з управління арештованими корпоративними правами.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши клопотання про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 6 ст. 100 КПК України, зазначено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України, у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тобто, перше, що слідчий має довести, що було вчинене кримінальне правопорушення, в межах розслідування якого він звертається із клопотанням.
Як убачається із матеріалів клопотання та даних ЄРДР, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001402 від 12.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, за заявою ОСОБА_5 , за наступною фабулою: «За фактом завищення технологічних витрат та нормативних витрат природного газу службовими особами ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».
При цьому, у клопотанні йде мова про те, що злочинні дії призвели до втрати контролю за діяльністю підприємства з боку державної компанії НАК «Нафтогаз України», внаслідок чого посадові особи підприємства, безперешкодно, шляхом укладання безтоварних правочинів, умисного невиконання договірних зобов`язань та послуг, розтратили грошові кошти ПАТ «Донецькоблгаз» в сумі понад 36 млн. грн.
Аналіз вказаних норм закону приводить до висновку про те, що відомостями про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться в ЄРДР є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Як слідує із обставин, які наведені у клопотанні та фабули, яка внесена до ЄРДР в межах кримінального провадження № 0001402 від 12.05.2017 року, вони між собою не узгоджуються, тобто доводи прокурора на обґрунтування клопотання та фактичні обставини, які він розцінює, як кримінальне правопорушення, наведені у самому клопотанні інші, ніж ті про які йдеться в ЄРДР щодо кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням яких подається клопотання.

Тобто, фактично стосовно обставин наведених у клопотанні кримінальне провадження не розслідується, порушене питання про визначення порядку зберігання речових доказів у даному випадку не відповідає завданням кримінального провадження, а тому, враховуючи це активи, про передачу яких Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів йде мова у клопотанні фактично не є та не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР. Постанова слідчого про визнання їх речовими доказами є формальною та необґрунтованою.

Разом, з тим, відсутні будь-які правові підстави, як для арешту активів, зазначених у клопотанні, так і для передачі їх в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами.

Слід звернути увагу на те, що статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, а також те, що втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним, а тому за відсутності об`єктивних даних, про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, звернення з даним клопотанням не може вважатись законним втручанням, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 100, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0001402, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя