Справа № 192/1483/19
Провадження № 1-в/201/765/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 і представник ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» у судове засідання не з`явилися, надали заяви, у яких просили розглянути клопотання без їх участі.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, що відповідно до ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду зазначеного клопотання за його відсутності.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за результатами розгляду кримінального провадження № 0000268 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосування ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, від відбування якого, останнього звільнено на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з дворічним іспитовим строком. Запобіжний захід засудженому не обирався. Вирок суду набрав законної сили 07 вересня 2019 року.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року засудженому ОСОБА_3 було скасовано звільнення з випробуванням і направлено для відбування призначеного йому вищевказаним вироком суду покарання. Ухвала суду набрала законної сили 27 лютого 2018 року.

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року ОСОБА_3 було засуджено за результатами розгляду кримінального провадження № 0000010 за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 03 квітня 2018 року.

23 березня 2018 року засудженого ОСОБА_3 було затримано з підстав виконання вироку суду і направлено для відбування призначеного йому покарання, що підтверджується протоколом затримання особи від 23.03.2018 року.

28 березня 2018 року ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було тимчасово залишено у ДУ «Дніпровська установа виконання покарано (№4) до закінчення судового розгляду кримінального провадження № 174/213/17 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

14 травня 2018 року ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області засудженого ОСОБА_3 було переведено з Синельниківської виправної колонії управління ДПтСУ у Дніпропетровській області (№94) до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4), та тимчасово залишено у виправній колонії до закінчення судового розгляду кримінального провадження № 0000110 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року ОСОБА_3 було засуджено за результатами розгляду кримінального провадження № 0000110 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 12 липня 2018 року.

Таким чином, на момент вчинення засудженим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, за які його було засуджено вищезазначеними вироками суду, а також його тимчасового залишення в установі попереднього ув`язнення для розгляду цих кримінальних проваджень, діяли положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, які вже не передбачали можливості зарахування у строк попереднього ув`язнення, час перебування особи в установі попереднього ув`язнення на час здійснення судового розгляду кримінального провадження, а отже, суд не вбачає будь-яких підстав для застосуванням у межах вказаних кримінальних проваджень до засудженого ОСОБА_3 положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

В той же час, судом також встановлено, що ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року засудженого ОСОБА_3 було переведено з Синельниківської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області (№ 94) до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) для закінчення судового розгляду кримінального провадження № 0000139 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_3 за результатами розгляду кримінального провадження № 0000010, № 0000139, було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 було визначено рахувати з 26 грудня 2018 року, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним за попереднім вироком суду з 11 червня 2018 року по 26 грудня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

В період вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що мали місце в період з 31 грудня 2016 року по лютий 2017 року, за які ОСОБА_3 було засуджено вищевказаним вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000010, № 0000139, діяло декілька редакцій ч. 5 ст. 72 КК України, які визначали різні способи розрахунку строку попереднього ув`язнення та зарахування його до призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, так під час вчинення кримінального правопорушення діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, а з 21 червня 2017 року по день набрання ухвалою законної сили діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.

Так, згідно Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, частина 5 статті 72 КК України була викладена в наступній редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

В редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, зазначена частина статті змінилась та була викладена у наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на те, що редакція Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року погіршує становище засудженого, а в ч. 2 ст. 4 КК України закріплений принцип ультраактивності (безпосередньої дії) закону, тобто злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, слід вважати вірним в даному випадку до періоду перебування засудженого під вартою застосовувати саме той нормативно-правовий акт під час дії якого було вчинено кримінальне правопорушення.

Отже, застосовуванню підлягають правила зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вищезазначені висновки суду в повному обсязі узгоджуються з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), згідно яких, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, при цьому якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Таким чином, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року зарахувати засудженому ОСОБА_3 строк перебування його в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 10 вересня 2018 року по 26 січня 2019 року (день набрання вироком суду законної сили), за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України задовольнити.

За вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк його перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження № 0000010, № 00000139, з 10 вересня 2018 року по 26 січня 2019 року, включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той самий строк з дня отримання коппі ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1