КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5305/2019 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 179 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Борзна, Чернігівської області, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , голова Борзнянської районної ради Чернігівської області,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 26 жовтня 2019 року включно.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком в межах досудового розслідування до 28.10.2019, із визначенням розміру застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160 560 грн.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Прокурор вказує, що слідчим суддею не зазначено мотиви застосування найбільш м`якого запобіжного заходу. Додає, що в разі застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти у переховуванні останнім від органу досудового розслідування, суду.

Також прокурор вказує, що визначення судом розміру застави зможе забезпечити реалізацію мети застосування запобіжного заходу.

У підсумку сторона обвинувачення звертає увагу суду на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні військової прокуратури Центрального регіону України перебувають матеріали кримінального провадження №0000945, відомості про яке 23.07.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27.08.2019 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.08.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

29.08.2019 прокурор відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 26 жовтня 2019 року включно.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що під час судового розгляду прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням чого слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи наведене, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу для скасування ухвали та застосування більш суворого запобіжного заходу, є необґрунтованими, з урахуванням того, що вказані обставини враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення.

З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання прокурора на те, що слідчим суддею в оскаржуваному судовому рішенні не зазначено мотиви застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Також суд при постановленні рішення, врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання прокурора про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

Посилання прокурора на те, що в разі застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти у переховуванні останнім від органу досудового розслідування та суду, слід визнати непереконливими, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін (ч. 5 ст. 132 КПК України), а слідчим суддею, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язано підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження сторони обвинувачення стосовно того, що визначення судом розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, зможе забезпечити реалізацію мети застосування запобіжного заходу, з урахуванням покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, в тому числі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 26 жовтня 2019 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4