Провадження № 1-кс/520/8114/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001486 від 24.04.2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого лікарем анестезіологом-реаніматологом відділення анестезіології та інтенсивної терапії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» МЕДІКАП», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в межах якого прокурор просить також продовжити строк дії обов`язків, покладених на останнього ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року.

Згідно поданого клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що перебуваючи на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» МЕДІКАП», фактично виконуючи функції лікуючого лікаря пацієнта ОСОБА_13 , маючи кваліфікаційну категорію лікаря вищої категорії,тобто будучи відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, достовірно розуміючи, що згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 вказаного Закону він зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, здійснюючи у період часу з 01 по 02 серпня 2017 року лікування пацієнта ОСОБА_13 неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки при лікуванні останнього у медичному центрі, за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 2.

Так, ОСОБА_4 приблизно о 08 год. 00 хв. 01 серпня 2017 року оглянув пацієнта ОСОБА_13 та призначив останньому лікування згідно листа призначень лікарських засобів, у тому числі призначивши препарати Ренальган та Платифіллін.
Відповідно до призначення складеного ОСОБА_4 щодо медикаментозного лікування, препаратРенальган вводився о 10 год. 00 хв., 17 год. 00 хв. та о 23 год. 00 хв. 01 серпня 2017 року, з перевищенням допустимого дозування, а також відповідно до призначеного ОСОБА_4 лікування, пацієнту ОСОБА_13 призначене введення препарату Платифіллін 0,2% по 8,0 мл., який був введений тричі о 10 год. 00 хв., 17 год. 00 хв., 23 год. 00 хв., що призвело до пригнічення дихальних й судинорухових центрів, до розширення судин і зниження артеріального тиску, порушення дихання, серцевого ритму, що призвело до тяжких наслідків для хворого.

В цей же день, 01 серпня 2017 року о 14 год. 22 хв. (викладається російською мовою згідно запису в медичній карті стаціонарного хворого № 3562 ОСОБА_13 ) встановлено діагноз (російською мовою):«Острый панкреатит. Тяжелая форма, быстро прогрессирующие течение. Стадия токсемии и гемодинамических расстройств. Острый респираторный дистресс-синдром (РИ 200). Алкогольная жировая болезнь печени. Синдром гипертриглицеридимии, жировой гепатоз. Ожирение IV ст. Сахарный диабет 2 тип., тяжелое течение, декомпенсация. Дисметаболическая кардиомиопатия. Диастолическая дисфункция СН ІІА ст. Легочная гипертензия, очень высокий сердечно-сосудистый риск».
07.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.08.2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.07.2019 року.

Оскільки органом досудового розслідування було зібрано достатні дані для того, щоб вважати, що ризики, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, прокурор звертається до слідчого судді з вказаним клопотання про продовження строку дії застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав у повному обсязі, зазначивши, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року. В частині ризиків, просив врахувати, що підозрюваний, обіймаючи керівну посаду в медичному закладі, може впливати на свідків, які ще не допитані, або які будуть додатково допитані, серед яких медичні працівники, які працюють в медичному закладі та перебувають під його безпосереднім керівництвом. Крім того, підозрюваний має персональний електронний ключ, за допомогою якого він може внести неправдиві відомості або знищити відомості, які перебувають у внутрішній документації в електронному вигляді медичного закладу. Також просив врахувати, що перебуваючи на посаді підозрюваний в подальшому може надавати медичну допомогу, яка може призвести до негативних наслідків. Враховуючи викладене, подане клопотання просив задовольнити.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні клопотання прокурора просила задовольнити, вказавши, що ризики на теперішній час безумовно існують. Не зважаючи на те, що на теперішній час підозрюваний не працює завідуючим відділення, все ж останній працює лікарем анестезіологом, продовжує спілкуватися з працівниками медичних закладів, а тому, враховуючи, що ними було подано заяви про проведення допитів лікарів, при цьому такі слідчі (розшукові) дії на теперішній не проведені, існує ризик того, що такі лікарі під час проведення допитів будуть надавати неправдиві показання з приводу загибелі ОСОБА_13 . У решті підтримала прокурора.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав позицію своїх колег, звернувши увагу слідчого судді на наявний ризик, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого продовження підозрюваним протиправної діяльності. Не ставлячи під сумнів додатково доведеність обґрунтованої підозри, звернув увагу на продовження існування наявних ризиків, а тому, клопотання прокурора просив задовольнити.
Потерпілі в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та доводи своїх представників.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що в обґрунтування необхідності застосування відносно її клієнта запобіжного заходу було доведено існування єдиного ризику, що було прямо зазначено в ухвалі Одеського апеляційного суду, а саме ризику вжиття підозрюваним заходів щодо спотворення медичної документації, оскільки на теперішній час підозрюваний продовжує перебувати у трудових відносинах з медичним закладом. Крім того, судом апеляційної інстанції було звернуто увагу на тому, що стороною захисту не було спростовано твердження прокурора про те, що всі необхідні документи із медичного закладу, які є доказами в провадженні, на даній стадії досудового розслідування були вилучені органом досудового розслідування. Так, на підтвердження того, що вказаний ризик на теперішній час відсутній, захисник долучила в судовому засіданні документи, якими підтверджується, що вся необхідна документація на теперішній час стороною обвинувачення в ході проведення слідчих (розшукових) дій була вилучена. Крім того, захисник звернула увагу слідчого судді на високий рівень репутації її клієнта, на підтвердження чого долучила посвідчення безстрокої дії від Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, вказавши, крім того, що її клієнт був нагороджений нагрудним знаком за зразкову службу, а також знаком Президента України за участь в АТО. Крім того, захисником було долучено характеристику на ОСОБА_4 , яка була підписана близько 3000 (трьома тисячами) осіб, які висловили свою глибоку пошану останньому. З огляду на викладене, в задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що в частині посилання на існування ризику можливого впливу її клієнта на свідків, то по-перше, досудове розслідування здійснюється близько двох років, протягом яких ОСОБА_4 ні на кого не впливав, а по-друге, для того щоб вказаному ризику можна було запобігти, не обов`язково застосовувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В частині ризику того, що підозрюваний має електронний ключ, долучила документи на підтвердження того, що на теперішній час ОСОБА_4 електронного ключа не має. Щодо ризику того, що ОСОБА_4 може продовжити надавати медичну допомогу, що може призвести до настання негативних наслідків просила врахувати, що цьому ризику можливо запобігти шляхом обмеження відвідування останнім його місця роботи. На підставі викладеного, в задоволенні клопотання просила відмовити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні наголосив на необхідності неухильного дотримання вимог законодавства. З огляду на практику ЄСПЛ, просив врахувати, що прокурором не надано будь-яких фактичних даних, які б підтверджували знищення, приховання підозрюваним речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження, незаконного впливу на потерпілих та свідків в рамках такого кримінального провадження. Так, наявність ризиків повинна доводитися відповідними доказами, які повинні бути досліджені судом, й які судом повинні або бути прийняті, або бути відхилені. З огляду на викладене, прокурором не доведено існування будь-якого ризику, який би підтверджувався відповідними доказами. Апеляційним судом було вказано на відсутності двох з трьох ризиків, про які було зазначено в ухвалі слідчого судді. На підставі викладеного, в задоволенні клопотання просив відмовити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вся необхідна документація, яка перебувала у відповідних базах даних на теперішній час вилучена.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, а також матеріали, які були надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.08.2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.07.2019 року.

Згідно матеріалів клопотання, 07.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, за кваліфікуючими ознаками: неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.
На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України до клопотання стороною обвинувачення долучаються заява ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення від 30.11.2017 року, висновок експерта №08-44/18/пп від 20.11.2018 року, протоколи допиту потерпілих ОСОБА_10 від 08.12.2017 року, ОСОБА_15 від 16.03.2018 року, ОСОБА_14 від 14.05.2018 року, ОСОБА_16 від 10.05.2018 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_17 від 06.04.2018 року та ОСОБА_18 від 03.07.2018 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_17 від 18.02.2019 року, додаток до протоколу допиту свідка ОСОБА_18 та інші матеріали в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Викладене в повній мірі узгоджується з позиціями ЄСПЛ в частині обґрунтованості підозри, які викладені у п. 32 рішення «Fox, Campbell and Hartley v. The UK», п. 88 рішення «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п. 42-718 рішення «Котій проти України», п. 51 рішення «Erdagoz v. Turkey», п. 48 рішення «Cebotari v. Moldova».

З урахуванням наведеного, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, як того вимагають вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, про неухильне дотримання яких в ході свого виступу зазначав захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 .
При вирішенні питання про існування (продовження існування) ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.
Як вбачається з доводів захисника ОСОБА_8 в ході розгляду клопотання про продовження строку дії відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, судом апеляційної інстанції при перегляді ухвали слідчого судді про застосування відносно його клієнта запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, було зазначено про необґрунтованість висновків слідчого судді, при вирішенні питання про наявність ризику можливого, з боку підозрюваного ОСОБА_4 , незаконного впливу на потерпілих або свідків у кримінальному провадженні.
Так, згідно долученої до клопотання ухвали Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року, апеляційним судом дійсно було встановлено відсутність ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих або свідків у кримінальному провадженні, оскільки, зокрема, прокурором та представниками потерпілих не було надано доказів на підтвердження ініціювання питання про внесення до ЄРДР відомостей щодо фактів тиску на потерпілих.
Крім того, судом апеляційної інстанції в своїй ухвалі було зазначено, що «ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України», з чим в повній мірі погоджується слідчий суддя.
З доводів представника потерпілих адвоката ОСОБА_11 в судовому засіданні вбачається, що нею було ініційовано питання про здійснення в рамках даного кримінального провадження слідчих (розшукових) дій, у вигляді проведення допитів працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» МЕДІКАП», яких на теперішній час не було допитано.
Крім того, при подачі представником потерпілих адвокатом ОСОБА_12 клопотання про здійснення розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, до такого клопотання було долучено заяви потерпілих, та відповідні фототаблиці, якими підтверджується здійснення тиску відносно потерпілих з боку невідомих осіб, в зв`язку з чим, останніми було подано відповідні заяви про вчинення кримінальних правопорушень до правоохоронних органів.
Беручи до уваги викладені обставини у сукупності, враховуючи, що ОСОБА_4 , будучи медичним працівником, тривалий час обіймав керівну посаду у медичному центрі, в його підпорядкуванні перебували інші медичні працівники, на теперішній час останній продовжує працювати в Товаристві з обмеженою відповідальністю «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» МЕДІКАП», що з огляду на кількість підписів на його підтримку, наданих стороною захисту, безумовно свідчить, як про його авторитет, так і про наявність у нього дружніх стосунків з медичними працівниками,слідчий суддя приходить до переконання, що останній має можливість здійснювати незаконний вплив на медичний персонал, у тому числі свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які вже допитані на стадії досудового розслідування, між тим, згідно вимог ст. 23 КПК України, у випадку подальшого направлення обвинувального акту до суду суд повинен буде досліджувати докази, а також показання учасників кримінального провадження безпосередньо, свідків, які ще будуть допитані в ході досудового розслідування та в ході ймовірного, у випадку направлення обвинувального акту подальшого судового розгляду, зокрема за клопотанням представника потерпілих, а також потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які за фактом погроз з боку не відомих осіб вже зверталися до правоохоронних органів.

В частині доводів захисника ОСОБА_8 щодо того, що прокурором слідчому судді повинні бути надані конкретні докази, якими б підтверджувалося здійснення підозрюваним незаконного впливу на потерпілих або свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя в певній мірі не погоджується з такими доводами захисника та вважає їх частково необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому метою запобіжного заходу, згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, зокрема, незаконно впливати на потерпілого та свідка в рамках відповідного кримінального провадження.
Відтак, не винятково про наявність того, чи іншого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України може свідчити минула протиправна поведінка підозрюваного в рамках кримінального провадження, оскільки про наявність такого ризику, слідчий суддя наголошує, саме ризику, можуть свідчити й інші, встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема, про які зазначалося вище.
При вирішення питання щодо існування (продовження існування) ризику у вигляді можливого спотворення підозрюваним ОСОБА_4 медичної документації, оскільки на теперішній час останній продовжує перебувати у трудових відносинах з медичним закладом, як то було встановлено Одеським апеляційним судом, слідчий суддя виходить з наступного.
Так, згідно доводів прокурора, ОСОБА_4 є діючим працівником ТОВ «Медичний центр «МЕДІКАП», має у користуванні персональний електронний ключ для доступу до інформаційної системи «Доктор Елекс», яка використовується у медичному центрі для оптимізації ведення медичної документації, із використанням якого останній має можливість внести завідомо недостовірні відомості щодо проведеного лікування пацієнта ОСОБА_13 , з метою виправдання своїх неналежних дій та спотворення «електронної» медичної документації. Крім того, беручи до уваги, що останній має вільний доступ до архівної медичної документації медичного центру, підозрюваний може створювати нові медичні документи з спотворенням відомостей про зміну методів лікування.
Слідчий суддя частково погоджується з вказаними доводами прокурора, між тим зазначає наступне.
Так, посилання прокурора в клопотанні щодо наявності у підозрюваного персонального електронного ключа для доступу до інформаційної системи «Доктор Елекс», яка використовується у медичному центрі для оптимізації ведення медичної документації, в певній мірі спростовується долученими в судовому засіданні стороною захисту копіями Наказу Генерального директора ТОВ «МЦ «Медікап» від 02.07.2019 року, а також службової записки операційного директора ОСОБА_19 від 02.07.2019 року.
Між тим, долучаючи вказані копії документів під час розгляду клопотання, стороною захисту слідчому судді не було надано оригіналів таких документів, а також не надано будь-яких доказів, які б відповідно до ст. 84 КПК України, свідчили про отримання таких фактичних даних у передбаченому цим Кодексом порядку, а саме з дотриманням вимог ч. 3 ст. 93 КПК України. Незважаючи на те, що слідчий суддя не вправі визнавати ті чи інші докази неналежними або недопустимими під час розгляду тих чи інших клопотань, все ж слідчий суддя, згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, зобов`язаний оцінювати кожний доказ з точки зору, зокрема його належності, допустимості та достовірності при вирішенні питання щодо посилання на такий доказ у своєму процесуальному рішенні, на чому слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту. Крім того, не може не викликати у слідчого судді занепокоєння та обставина, що вказаний Наказ Генерального директора ТОВ «МЦ «Медікап» датований 02.07.2019 року, в день складання клопотання про продовження строку дії відносно підозрюваного запобіжного заходу, в той час як події за обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у клопотанні відбувалися в серпні 2017 року, в свою чергу про підозру ОСОБА_4 було повідомлено 07.06.2019 року. Більше того, згідно копії такого Наказу, який датований 02.07.2019 року, Генеральний директор ТОВ «МЦ «Медікап» наказує операційному директору негайно унеможливити доступ, зокрема ОСОБА_20 , в той час як згідно наданої копії службової записки, датованої тією ж датою, доступ ОСОБА_20 було відключено одразу після її звільнення, що безумовно слідчим суддею оцінується з точки зору достовірності таких документів.
В частині доводів захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з приводу того, що на даний час вся необхідна документація, зокрема яка перебувала у відповідних базах даних на теперішній час вилучена, а також з приводу долученої стороною захисту відповіді директора ТОВ «Медичний центр «Медікап» від 02.07.2019 року у відповідь на адвокатський запит, з якої вбачається, що вся (без виключення) документація, в тому числі медична з приводу перебування та лікування в ТОВ «Медичний центр «Медікап» пацієнтів ОСОБА_21 та ОСОБА_13 , а також щодо працівників ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 (зокрема, особові справи) була вилучена слідчими органами в 2017-2018 роках, слідчий суддя зазначає на їх в певній мірі необґрунтованості та суперечності таких доводів (відомостей), фактичним обставинам справи.
Зокрема, слідчий суддя наголошує, що згідно вказаної відповіді директора ТОВ «Медичний центр «Медікап», зазначена у відповіді документація була вилучена в період 2017-2018 років. Попри це, в судовому засіданні було долучено протокол тимчасового доступу до речей та документів від 18.06.2019 року, згідно якого вбачається, що в червні 2019 року стороною обвинувачення було вилучено особові справи підозрюваних, а також відомості щодо оплати лікування пацієнтів ОСОБА_21 та ОСОБА_13 , на необхідності перевірки відповідності факту оплачених медичних ліків та послуг вказаним в історії хвороби, в протоколі допиту потерпілого від 08.12.2017 року наголошувала ОСОБА_10 .
Викладені обставини у сукупності не можуть свідчити про достовірність відомостей в частині того, що на теперішній час вся необхідна медична документація в рамках даного кримінального провадження встановлена та вилучена, з огляду на що, враховуючи доводи потерпілої ОСОБА_10 , яка була повідомлена про кримінальну відповідальність при їх наданні в протоколі допиту від 08.12.2017 року в частині того, що відомості, які були зафіксовані шляхом фотографування у процесі лікування були відсутні при огляді історії хвороби ОСОБА_13 , слідчий суддя приходить до переконання, що ризик у вигляді можливого спотворення підозрюваним ОСОБА_4 медичної документації продовжує існувати.
Щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого аналогічного кримінального правопорушення, як про це зазначає прокурор, а також продовження протиправної діяльності підозрюваним ОСОБА_4 , на що вказує представник потерпілих адвокат ОСОБА_12 , слідчий суддя зазначає наступне.
Так, доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в частині того, що існування вказаного ризику було визнано Одеським апеляційним судом необґрунтованим слідчий суддя вважає в повній мірі відповідними ухвалі Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року.
Між тим, слідчий суддя наголошує, що згідно ч. 3 ст. 415 КПК України, обов`язковість мотивів та висновків, з яких скасовані судові рішення судом апеляційної інстанції встановлена виключно для суду першої інстанції на стадії судового розгляду, яким слідчий суддя, згідно сукупності норм КПК України не являється.
Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Слідчий суддя наголошує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_4 здійснюється за фактом неналежного виконання останнім своїх професійних обов`язків, внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого у вигляді його смерті.
Так, згідно інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 дій, з обґрунтованістю яких погодився й Одеський апеляційний суд при перегляді рішення слідчого судді суду першої інстанції 21.06.2019 року, саме призначені підозрюваним ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_13 препарати (зокрема перевищування їх допустимого дозування) й призвели до смерті людини, яка та життя якої, являються найвищими соціальними цінностями.
Відтак, незважаючи на те, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення характеризується необережною формою вини, покаранням за вчинення якого, у випадку подальшого можливого визнання підозрюваного винним у вчиненні такого кримінального правопорушення являється, зокрема, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до п`яти років, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик можливого вчинення підозрюваним іншого аналогічного необережного кримінального правопорушення, у випадку його продовження зайняття медичною діяльністю на даній стадії кримінального провадження наявний. Разом з цим, слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження слідчим суддею жодним чином не вирішується питання винуватості підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
З урахуванням викладеного, слідчим суддею обґрунтовано доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, як того вимагають вимоги п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Між тим, щодо обґрунтованості існування п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором не доведено не можливість запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам, шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Більше того, звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, продовження якого відбувається в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, прокурором жодним чином не обґрунтовано в своєму клопотанні не можливість завершення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження до закінчення строку дії ухвали Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року, що на думку слідчого судді в сукупності з не доведеністю існування п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, свідчить про неможливість задоволення поданого прокурором клопотання.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема в частині необхідності в подальшому проведенні допитів в рамках даного кримінального провадження, ймовірного необхідного вилучення додаткової документації, здійснити такі дії до закінчення строку дії ухвали Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року, враховуючи складність даного кримінального провадження згідно п. 1 ч. 3 ст. 28 КПК України, не можливо.
Між тим, оскільки слідчим суддею в судовому засідання встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та продовження існування ризику встановленого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на очевидну не можливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року, а також з огляду на певні процесуальні недоліки клопотання прокурора, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Так, слідчий суддя погоджується з доводами в судовому засіданні захисника підозрюваного ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні вказала на можливості запобігання наведеним прокурором ризикам (що не свідчить про те, що захисник погоджується з такими ризиками), шляхом застосування інакшого, ніж цілодобовий домашній арешт запобіжного заходу, та вважає, що обмеження підозрюваного ОСОБА_4 залишати домоволодіння, в якому останній мешкає в період часу з 21 години 00 хвилин по 10 годину 00 хвилин, та встановлення обов`язку заборони відвідувати медичні заклади (за винятком необхідності звернення за медичною допомогою як пацієнтом), в повній мірі забезпечить запобігання ризику у вигляді можливого спотворення підозрюваним медичної документації, яка має значення для даного кримінального провадження та ризику можливого вчинення підозрюваним іншого аналогічного необережного кримінального правопорушення.
В свою чергу встановлення обов`язку утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , іншими підозрюваними ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_20 , з огляду на те, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого неналежного виконання своїх медичних обов`язків, що могло призвести до смерті відносно обох пацієнтів ОСОБА_21 та ОСОБА_13 , в повній мірі забезпечить запобігання ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, зобов`язання підозрюваного з`являтися до слідчого з встановленою періодичністю, носіння електронного браслету, здача на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, обов`язку не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, та буде запобігати можливому порушенню умов відповідного запобіжного заходу.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі відповідатиме потребам досудового розслідування, в свою чергу наявний суспільний інтерес в даному випадку, який зокрема зумовлений необхідністю недопущення аналогічного роду наслідків можливих протиправних дій в майбутньому, підтвердження або спростування пред`явленої ОСОБА_4 підозри в подальшому, виправдовує тимчасове обмеження гарантованих ОСОБА_4 . Конституцією України прав та свобод.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001486 від 24.04.2017 року відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати приміщенням домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 години 00 хвилин по 10 годину 00 хвилин наступної доби, строком до 07.08.2019 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 07.08.2019 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого кожного понеділка, середи та п`ятниці о 14 годині 00 хвилин;
-не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , іншими підозрюваними ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_20 , з метою уникнення впливу на зазначених осіб з приводу зміни свідчень;
-не відвідувати заклади охорони здоров`я (крім випадків звернення як пацієнт для отримання медичної допомоги);
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 покласти на співробітників Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1