Справа № 215/3319/19
1-кс/215/1035/19
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3

слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, має середню спеціальну освіту, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 02.06.2019 р. відповідає вимогам ст. ст. 176, 184 КПК України.

Прокурор і слідчий довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння та таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцію.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.06.2019р. приблизно о 00.10 годині, перебуваючи, біля під`їзду № 1, будинку № 47 по вул. А. Головка в Тернівському районі м. Кривого Рогу, вигулював собаку, та з лівої тильної частини будинку АДРЕСА_2 , вийшов потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в той момент також вигулював належну йому собаку. В результаті цього, собаки почали кидатись одна на одну, на що ОСОБА_5 вказане не сподобалось. На ґрунті цього, ОСОБА_5 , мало знайомому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в цей час знаходився на вказаному місці, почав робити зауваження з приводу того, що він не втримав свою собаку, ОСОБА_7 нічого не відповів на вище вказане зауваження. Не почувши відповіді на своє зауваження, ОСОБА_5 , відреагував агресивно, в бік ОСОБА_7 , що виразилось в образах нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою.
В цей час та місці, на ґрунті вказаного конфлікту у ОСОБА_5 , виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Так у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 знаходячись на асфальтній пішохідній доріжці, яка розташована перед під`їздом № 1, будинку АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який в цей час стояв поблизу пішохідної доріжки з лівої сторони від вхідних дверей до вищевказаного під`їзду, усвідомлюючи небезпечність своїх дій, настання у їх результаті тяжких наслідків для потерпілого, бажаючи їх настання, ОСОБА_5 не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому, стоячи у безпосередній близькості перед ОСОБА_7 , обличчям до нього, кулаками своєї правої руки, почергово, завдав останньому один удар в область зовнішнього кута лівого ока та один удар в область проекції кута носу. Від отриманих ударів ОСОБА_7 , впав назад, та опинився у положенні лежачи, обличчям до верху. Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел завдав декілька ударів верхньою частиною стопи своєї правої ноги в область лівої та правої частини тулубу та грудної клітини ОСОБА_7 , потім кулаком правої руки почав наносити удари, не менше 10 ударів, в область обличчя ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_5 не звертаючи уваги на зауваження від громадян, які знаходились в той момент на місці вчинення кримінального правопорушення, продовжував спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_7 .
В момент спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 не давав змоги піднятись потерпілому ОСОБА_7 , а також, коли потерпілий ОСОБА_7 знаходився в лежачому стані, піднімав останнього за одяг та кидав об асфальтовану ділянку місцевості, таким чином потерпілий ОСОБА_7 отримав удари всім тілом, в тому числі головою, кількість вказаних кидків не менше одного.
02.06.2019 потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , госпіталізовано до відділу політравми КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР», де останній перебуває по теперішній час.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 згідно довідки від 03.06.2019 з відділення політравми КП Криворізька міська лікарня №2 ДОР, наступні тілесні ушкодження: поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої м`яких тканин голови, закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини, закрита травма черевної порожнини, розрив лівої нирки, розрив селезінки, гемоперітонеум, макрогематурія.
Прокурор і слідчий у засіданні довели, що стосовно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання: - протоколом огляду місця події від 02.06.2019 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; - поясненням від ОСОБА_9 ; - поясненням від ОСОБА_5 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;- довідки з КП Криворізька міська лікарня №2 ДОР; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; - світлокопією паспорту на ім`я ОСОБА_5 ; - вимога про судимість на ОСОБА_5 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; - довідки з КЗ Криворізький психоневрологічний диспансер на ОСОБА_5 ; - повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

У зв`язку з цим, 12.06.2019 р. об 11:00 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , який на даний час офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків на території м. Кривого Рогу, підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, обґрунтовується наявністю ризиків вчинення ним нових злочинів, з метою відшукання грошових коштів для подальшого існування, та останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілого, тобто може допустити настання ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є підставою застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у ньому, вказавши на наявність ризику, передбаченого п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вислухавши пояснення підозрюваного, який частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину; захисника , яка прохала не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежитись домашнім арештом, так як не надано жодних доказів, того що він може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити новий злочин, чинити тиск на потерпілого, свідків, які вже допитанні, крім того стороно обвинувачення визнається факт самостійного прибуття до слідчого, наявність роботи.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.

В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Слідчий суддя, не погоджуючись із наявністю такого вагомого ризику як те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового слідства або суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти даному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваного, який працевлаштований, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, постійно проживає за місцем мешкання матері; сусідами характеризується позитивно, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, із визначенням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 309, 310, 369-372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1). В період часу з 20:00 год. до 07:00 год. не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням робочого часу, в разі офіційного працевлаштування;

2). Не відлучатися за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3). Повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання.

Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах двох місяців, тобто по 10.08.2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про застосування домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_20 домашнього арешту покласти на Тернівський ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та Криворізьку місцеву прокуратуру № 2.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської обдасті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: