Провадження 1-кп/522/2138/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0003272 від 13.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.07.2008 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.309, ч.2 ст.370, ст.ст.69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 29.04.2010 Малиновським районним судом м. Одеси за ст.395, ст.71 КК України до 1 року позбавлення волі, 26.04.2012 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.296, ч.4 ст.296, ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:
13.11.2017 року ОСОБА_3 та невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в ранковий час біля будинку №3 по вулиці Ніжинська в місті Одесі, побачили припаркований автомобіль марки «Ореl», моделі: «Vіvаго». В цей час, у ОСОБА_3 та невстановленої органом досудового розслідування особи, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного автомобіля. Приступивши до реалізації свого спільного злочинного наміру, 13.11.2017 року приблизно о 07 годині 15 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 та невстановлена органом досудового розслідування особа, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та їх злочинні дії залишаться непомітними, підійшли до припаркованого біля будинку №3 по вулиці Ніжинська в місті Одесі автомобіля марки «Ореl», моделі: «Vіvаго», білого кольору, державний, знак: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Далі, реалізуючі спільний злочинний намір, ОСОБА_3 та невстановлена органом досудового розслідування особа, діючи таємно, умисно та з корисливих, мотивів, шляхом виламування, викрали з вказаного автомобіля два бокових дзеркала заднього виду, вартістю 1 500 гривень за кожне, а всього майна ОСОБА_6 на загальну суму 3 000 гривень.

Таємно викравши майно ОСОБА_6 в розмірі 3 000 гривень, ОСОБА_3 та невстановлена органом досудового розслідування особа намагались покинути місце вчинення скоєного ними кримінального правопорушення, але розпорядитись викраденим майном не змогли, так як ОСОБА_3 був затриманий перехожим громадянином, а невстановлена органом досудового розслідування особа, викинувши на землю викрадене майно після її викриття, скрилася з місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного злочину, визнав повністю, та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він із доказами, здобутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні зазначеного злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, цивільний позов не подавав, в частині призначення покарання покладався на розсуд суду.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КПК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є умисним злочином середньої тяжкості проти власності.

ОСОБА_3 є громадянином України, офіційно не працевлаштований, не одружений, не зареєстрований, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів.

Викрадене майно повернуто власнику.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, є рецидив злочинів.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, покарання у вигляді арешту, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379, ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі: два дзеркала автомобіля вважати повернутими за належністю потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: