УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.01.2019 у справі №127/817/19, -
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.01.2019 у справі №127/817/19.
Клопотання мотивованотим,що 22.01.2019 ухвалою Вінницького апеляційного суду було задоволено клопотання про накладено арешту на 20 полімерних бочок синього кольору об`ємом приблизно 220 літрів, кожна з яких наповнена прозорою речовиною з характерним запахом спирту, 1-ящик заповнений продукцією ТМ «Метаха» ємністю 2 літри кожний в кількості 9 шт., 1-ящик заповнений продукцією ТМ «Квінт Монт Чоко» ємністю 2 літри кожний в кількості 9 шт., блокнот з чорновими записами на 34 арк., транспортний засіб марки «Renault Master», р/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном. На думку ОСОБА_3 в даному випадку слідчим не доведено, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, заборона розпорядження майном, можуть виправдати потреби досудового розслідування. Крім того на думку ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Renault Master», р/н НОМЕР_1 , від тривалого простою буде псуватися, а тому існують обґрунтовані сумніви щодо належного зберігання вказаного транспортного засобу на арешт майданчику, в зв`язку з чим просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту.
Дослідиши матеріали клопотання, заслухавши думку власника майна, прокурора та слідчого, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Вінницькій області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 09.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.01.2019 у справі №127/817/19 було накладено арешт на 20 полімерних бочок синього кольору об`ємом приблизно 220 літрів, кожна з яких наповнена прозорою речовиною з характерним запахом спирту, 1-ящик заповнений продукцією ТМ «Метаха» ємністю 2 літри кожний в кількості 9 шт., 1-ящик заповнений продукцією ТМ «Квінт Монт Чоко» ємністю 2 літри кожний в кількості 9 шт., блокнот з чорновими записами на 34 арк., транспортний засіб марки «Renault Master», р/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Відповідно доч.1ст.174КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власника бо володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження,які небули присутніпри розглядіпитання проарешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а підчас судового провадження - судом.
Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що ухвала про арешт майна суперечить вищезазначеним вимогам КПК Українита безпосередньо п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.
Однак, у даному випадку слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, тобто накладаючи арешт на майно було дотримано принципу «законності» і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, адже відповідає тяжкості правопорушення.
Обставин передбачених ст. 174 КПК України, які б слугували підставою для скасування арешту майна повністю чи частково не встановлено, оскільки досудове розслідування не завершене та проводяться слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення. Кім того, вказане майно являється речовим доказом у кримінальному провадженні №0000002 від 09.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що в клопотанні не доведено наявності підстав вважати, що в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потребам, або такий арешт накладено необґрунтовано, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.01.2019 у справі №127/817/19 відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя