Справа № 194/102/18
Номер провадження 1-кп/194/7/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2019 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників - адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_9 ,
представника Павлоградського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_10 ,
інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Тернівського відділу поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_11 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_12 , неповнолітнього ОСОБА_7 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , неповнолітнього ОСОБА_7 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_12 строку тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що строк тримання під вартою спливає, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали, оскільки ОСОБА_12 , будучи умовно-достроково звільненим на 1 рік 10 місяців 2 дні вчинив новий умисний, тяжкий злочин, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі до 10 років із конфіскацією майна, з моменту звільнення ніде не працевлаштувався, на шлях виправлення та ресоціалізації не став, враховуючи той факт, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершився, докази сторін досліджені не в повному обсязі, а тому наявність раніше встановлених ризиків не зменшилась та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належне виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики, на які посилається прокурор, відпали, потерпілий та свідки допитані судом, вчиняти інші злочини та переховуватись від суду не буде, він перебуває під вартою вже 1 рік 10 місяців, йому є, де мешкати, та є дохід у виді пенсії, так як він сирота.
Захисник ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого. Крім того, зазначив, що ризики, на які посилається прокурор відпали, нічим не підтверджені, оскільки потерпілий та свідки допитані судом, обґрунтування наявності ризиків прокурором ґрунтується лише на тяжкості інкримінованого злочину, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків не спілкуватися з потерпілим, іншим обвинуваченим та свідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 щодо даного клопотання поклався на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 щодо даного клопотання підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника.
Інші учасники судового провадження щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 поклалися на розсуд суду.
Вивчивши матеріали справи, суд зазначає, що ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_12 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03.10.2019 року.
Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою, враховує ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, думку учасників кримінального провадження, а тому з метою запобігання спробам ухилитися і переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи те, що ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий, обвинувачується в тому, що будучи умовно-достроково звільненим на 1 рік 10 місяців 2 дні вчинив умисний, тяжкий злочин, за який санкцією статті передбачено покарання до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна, достатньо стійких соціальних зв`язків не має, оскільки не одружений, не має постійного місця роботи та офіційного джерела доходу, тому наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали.
Окрім цього, судом враховано, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»). Крім того, судом враховано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення ЄСПЛ від 26.07.2011 року у справі «Ілійков проти Болгарії»).
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та захисником, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не підтверджені будь-якими документально підтвердженими доказами, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою.
Також, продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»), а тому суд вважає, що менш суворий вид запобіжного заходу не може бути застосований через тяжкість кримінального правопорушення та суспільну резонансність кримінального провадження.
В свою чергу будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Так, у суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-177, 199, 331, 350, 369, 371-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань (№ 4) на 60 днів, по 29.11.2019 року включно.
Строк дії ухвали встановити по 29.11.2019 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 для відома.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1