Справа № 745/451/18
Провадження № 1-кп/745/1/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сосниця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 10.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе Борзнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 10.08.2015 року, в період з 03 години 30 хвилин до 04 години 30 хвилин, (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі від с. Долинське до с. В. Устя Сосницького району Чернігівської області.
Рухаючись у вказаному напрямку, на відстані 400 метрів від с. В. Устя, ОСОБА_6 проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, під час виявлення перешкоди для руху у вигляді лежачого на проїжджій частині пішохода ОСОБА_8 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв наїзд на останнього.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: множинних переломів ребер з розривами пристінкової плеври, забоїв та розривів тканини легенів, лівостороннього гемотораксу до 2 л; закритої травми живота з крововиливами в тканину печінки; саден тулуба та кінцівок; закритої черепно-мозкової травми з переломом основи черепа та забійними ранами голови та крововиливом в шкірно-м`язевий лоскут голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №106 від 28.09.2015 року в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що є умовою та причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Окрім того, ОСОБА_6 10.08.2015 року, в період з 03 години 30 хвилин до 04 години 30 хвилин, (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі від с. Долинське до с. В. Устя Сосницького району Чернігівської області та здійснив наїзд на ОСОБА_8 , тим самим поставивши останнього в небезпечний для життя стан, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, а саме, вимог пункту 2.10 а), г), ґ) (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди), після зупинки керованого ним автомобіля марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на місці пригоди не залишився та поїхав, не вживши всіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, і при цьому маючи змогу йому надати таку допомогу. Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав та показав, що 10.08.2015 року, в період часу з 03 до 04 години, він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по дорозі від с. Долинське до с. В. Устя зі швидкістю 60-65 км/год. На відстані, близько 100 метрів, він побачив щось на дорозі, під`їхавши ближче побачив тіло людини. Зупинив машину поряд, за лежачим чоловіком, після чого підійшли до тіла чоловіка, ОСОБА_9 , перевіривши пульс, повідомив, що людина мертва. Йому стало страшно. Через деякий час вони поїхали. Він нікому не телефонував і нікому не розповідав про цю подію.Спиртні напої тоді він не вживав. На другий день його автомобіль оглядали працівники поліції, ніяких пошкоджень не виявили. Заяву до поліції писав під діктовку. Позов про стягнення шкоди не визнає.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 09.08.2015 року її сини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , разом зі своїм товаришем ОСОБА_14 , на його мотоциклі, поїхали гулять у с. Велике Устя. В нічний час ОСОБА_15 повернувся додому один. Коли близько 02 години 30 хвилин, коли вона зателефонувала ОСОБА_16 , той повідомив, що знаходиться в с. Велике Устя, додому доберется сам, просив не переживати. Голос у нього був нормальний. Ранком зателефонували сину ОСОБА_15 та повідомили, що недалеко від с. Велике Устя сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій загинув ОСОБА_16 . Обвинуваченого просить покарати по закону, цивільний позов підтримує.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 09.08.2015 року син ОСОБА_16 разом із братом ОСОБА_15 та товаришем ОСОБА_14 мотоциклом поїхали гуляти в с. Велике Устя. Вночі батько ОСОБА_17 на власній машині привіз додому ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , так як їх мотоцикл зламався. Він чув розмову матері із сином ОСОБА_16 , який говорив, що додому прийде сам. ОСОБА_19 зателефонували та повідомили, що біля с. Велике ОСОБА_20 лежить труп сина ОСОБА_16 . Коли приїхав на місце пригоди, там уже працювала оперативна група. Тіло сина лежало ближче до правої обочини, головою в бік с. Долинське. Просить покарати по закону, цивільний позов підтримує.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 показав, що років три-чотири тому, в теплу пору року, близько 3-ї години 30 хвилин, він велосипедом їхав на роботу в с. Долинське із с. В.Устя. Рухаючись по трасі в напрямку с. Долинське, він побачив, що на обочині стоїть автомобіль, схожий на джип, чорного кольору із увімкненим освітленням, а посеред траси лежить чоловік головою до обочини. Більше нікого він не бачив. Коли повертався додому, приблизно о 10:00-11:00 годині, його зупинили поліцейські та запропонували впізнати невідомого чоловіка, труп якого лежав лицем вниз, повернути відмовились, бо не було судмедексперта. В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 09.08.2015 року в його дочки було весілля. Близько 24-ї години, привітати його приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Автомобіль Хюндай «джип», керував ним ОСОБА_6 . Він та ОСОБА_9 вживали спиртні напої. Потім поїхали на луг до дітей, але їх не знайшли. На березі річки Сейм посиділи та трохи випили із ОСОБА_9 . Близько 4-ї години ранку поїхали додому, він сидів на задньому сидінні, посередині, ОСОБА_9 сидів попереду на сидінні пасажира, за кермом був ОСОБА_6 . Рухались по середині дороги зі швидкістю 30-40 км/год., із дальнім світлом фар. В світлі фар, з правої сторони автомобіля, мелькнув силует людини, потім він побачив тіло людини, яке лежало на дорозі головою до с. Долинське, під кутом 30-45? до обочини. Коли він вийшов із машини, то ОСОБА_9 шукав пульс, але людина була вже мертва. Потім ОСОБА_9 намагався зателефонувати, але не було зв`язку. В цей час біля них проїхав велосипедист. Сівши в автомобіль вони поїхали в сторону с. Галайбино. В селі він вийшов, а хлопці поїхали в сторону с. Високе.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що три з половиною роки тому, у серпні місяці, у його знайомого ОСОБА_10 було весілля. Пізно вечором він зателефонував йому та привітав із весіллям. ОСОБА_10 та його дружина запросили в гості. Він разом із ОСОБА_6 на автомобілі Хюндай-Тюксон, який належав останньому, приїхали до ОСОБА_10 . Там, він разом із господарем, вживав спиртні напої. Потім поїхали на річку Сейм шукати молодих, не знайшовши їх, посиділи на березі де також вживали спиртне. ОСОБА_6 спиртних напоїв не вживав. Близько 4-ї години ранку, 10 серпня поїхали додому. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_10 сидів на задньому сидінні, а ОСОБА_6 був за кермом. Їхали по середині дороги зі швидкістю від 40 км/год. до 60 км/год., видимість була добра. Дорогою він задрімав, коли ОСОБА_6 вильнув машиною, він прокинувся та замітив щось на дорозі, але не звернув уваги. ОСОБА_6 сказав, що на дорозі людина та зупинив машину. Коли він вийшов із автомобіля, то побачив, що на дорозі, лицем до низу, під кутом 35-45? до обочини, лежить чоловік, голова якого направлена в сторону с. Долинське, біля нього лежали очки та мобільний телефон. Він декілька разів перевірив пульс, признаки життя були відсутні, тіло було тепле, на голові були видимі пошкодження. Повз них проїхав велосипедист, а потім двоє чоловіків на скутері. Вони злякалися і вирішили їхати додому. В цей час він телефонував своєму куму ОСОБА_22 , чому дзвонив не пам`ятає, мабуть просити допомоги викидати сіно із причепа. ОСОБА_10 завезли додому, потім ОСОБА_6 підвіз його.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що він є приватним підприємцем, дванадцять років займається встановленням охоронної сигналізації та відеоспостереження. Дати не пам`ятає, коли ранком йому зателефонували з поліції і, повідомивши про ДТП, запропонували надати відеозапис із реєстратора, який знаходиться на будівлі контори ФГ «Швед» в с. Долинське. На наданому поліцейським запису, тривалістю більше години, він бачив автомобіль схожий на «джип» чи «мінівен», номерний знак не пам`ятає. Запис на відеореєстратору зберігається близько 20 днів. В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що ОСОБА_6 він знає з дитинства. У серпні місяці 2015 року він користувався сім-картою до мобільного телефону із номером НОМЕР_2 . Про ДТП йому нічого невідомо, почув про пригоду від людей тільки тоді, як приїхала міліція. ОСОБА_6 у той час користувався автомобілем «Хюндай». Чи телефонував йому ОСОБА_9 із місця скоєння ДТП, він не пам`ятає тому, що у той день він був на дні народження і був випивши. В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що 10.08.2015 року між с. В.Устя та с. Долинське сталася ДТП. Він, за вказівкою слідчого, з метою встановлення особи загиблого та причетних до цього осіб, відпрацьовував навколишні села. При перегляді відеокамер в с. Долинське, в період часу із 24:00 години до 06:00 години, був виявлений автомобіль позашляховик, схожий на «Hyundai», із цифрами у номерному заку: 4, 0, і 3 чи 8. При огляді автомобіля «Hyundai Tucson», який належить ОСОБА_6 , видимих слідів ДТП та пошкоджень виявлено не було. Спочатку ОСОБА_6 написав заяву про те, що він можливо скоїв дорожньо-транспортну пригоду, але потім від своїх показань відмовився. Стороною обвинувачення напідтвердження винуватостіОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбаченихч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, надані, а судом досліджені, наступні докази: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 серпня 2015 року з додатками, згідно з яким на автодорозі с. В.Устя - с. Долинське Сосницького району, 400 м. від с. В.Устя, виявлений труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (т.1 а.с. 216-228);

висновок експерта №106 від 10 серпня 2015 року, складений за результатами судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з яким смерть його настала від гострої крововтрати, яка є наслідком закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер, розривом пристінкової плеври, лівостороннім гемотораксом, про що свідчать наступні патологічні ознаки: множинні переломи ребер з розривами пристінкової плеври, забої та розриви тканини легенів, лівостороннім гемотораксом до 2 л; закрита травма живота з крововиливами в тканину печінки; садна тулуба та кінцівок, забійні рани голови. Виражене малокрів`я внутрішніх органів, масивні крововиливи в наднирники, нирки, під серозні оболонки.

Під час дослідження трупа виявлені наступні тілесні ушкодження - закрита травма грудної клітки: множинні переломи ребер з розривами пристінкової плеври, забої та розриви тканини легенів, лівосторонній гемоторакс до 2 л. Закрита травма живота з крововиливами в тканину печінки. Садна тулуба та кінцівок. Закрита черепно-мозкова травма з переломом основи черепа та забійними ранами голови та крововиливом в шкірно-м`язевий лоскут голови.

Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, вважає, що смерть його настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 03 години. Тілесні ушкодження потерпілого в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, мають прижиттєвий характер та могли утворитись при взаємодії з тупим предметом, (т.1 а.с. 231-235);

протокол огляду речі від 10 серпня 2015 року, згідно з яким під часогляду спортивних штанів, сірого кольору, куртки чоловічої, чорного кольору, встановлено, що на одягу наявні розриви, потертості, нашарування речовини бурого кольору. Кросівки чорного кольору без видимих ознак механічного ушкодження, (т.1 а.с. 236-238);

заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 15.09.2015 року, згідно з якою він добровільно зізнався у можливій причетності до скоєння дорожньо-транспртної пригоди, яка сталася 10.08.2015 року, (т.1 а.с. 240);

протокол огляду транспортного засобу від 15.09.2015 року, згідно з яким при огляді автомобіля «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, зовнішніх пошкоджень та інших речових доказів не виявлено у зв`язку з забрудненням автомобіля, (т.1 а.с. 243-246);

постанова про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 15.09.2015 року, згідно з якоюавтомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню №000187 від 10.08.2015 року, (т.1 а.с. 247);

висновок експерта №539 від 03 листопада 2015 року, складений за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи автомобіля «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , згідно з яким на період огляду робоча гальмівна система, система рульового керування та система зовнішнього освітлення автомобіля знаходилися у технічному працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні вихідні параметри, (т.2 а.с. 3-10);

висновок експерта №51 від 04 січня 2016 року, складений за результатами проведення судової автотехнічної експертизи автомобіля «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , згідно з яким максимально допустима швидкість руху автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , по умовам дальності відстані видимості елементів дороги в світлі фар автомобіля з робочого місця водія, не повинна перевищувати 120?121,2 км/г. При максимально допустимій швидкості по умовам видимості елементів дороги в світлі фар 120?121,2 км/г, водій автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути ДТП своєчасно виконуючи п.п. 12.3 ПДР України. 3а умови якщо слідством об`єктивно установлено, що в умовах місця події мав місце факт контактної взаємодії автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пішоходом ОСОБА_8 , також за умови якщо пішохід перебував у статичному положенні, тобто стояв на місці, або рухався попутно на віддалення від автомобіля, при швидкості автомобіля 60-70 км/г, водій автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування керованого автомобіля з зупинкою до місця наїзду на пішохода, своєчасно виконуючи п.п. 12.3 ПДР України. З технічної точки зору, для уникнення ДТП, водію автомобілі «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 своєчасно необхідно було діяти з врахуванням терміну (перешкода для руху) п.п. 12.3 ПДРУ. Пішоходу ОСОБА_8 необхідно було діяти згідно з вимогами п.п. 4.4; 4.14 а,ґ ПДРУ. 3а умови якщо слідством об`єктивно установлено, що в умовах місця події мав місце факт контактної взаємодії автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пішоходом, також за умови якщо пішохід перебував у статичному положенні, тобто стояв на місці, або рухався попутно на віддалення від автомобіля, тоді невідповідні дії водія ОСОБА_6 вимогам п.п. 12.3 ПДРУ, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, (т. 2 а.с. 17-19);

висновок експерта №197-мк від 22 грудня 2015 року, складений за результатами проведення судової медико-криміналістичної експертизи речових доказів: куртки, штанів спортивних та пари кросівок, згідно з яким весь комплекс пошкоджень одягу є більш характерним для слідів волочіння потерпілого по шероховатій поверхні, якою могло бути дорожнє покриття, проте водночас неможливо і виключити, що деякі з пошкоджень одягу могли виникнути від первинного контакту з виступаючими деталями транспортного засобу. Визначити вид, модель транспортного засобу неможливо через відсутність відображення у пошкодженнях та слідах ознак, які б могли характеризувати як виступаючі деталі які травмували, так і сам транспортний засіб. При дослідженні в ультрафіолетових променях ділянок видимої люмінесценції на даному одязі не відмічається. При дослідженні в інфрачервоних променях ділянок темного кольору, схожих на відбитки протекторів коліс транспортних засобів, на досліджуваному одязі та взутті не відмічається. Слідів, схожих на сліди від лакофарбових покриттів транспортних засобів, на досліджуваному одязі та взутті не відмічається. Утворення вищевказаного комплексу пошкоджень на одязі не могло виникнути при падінні без попереднього прискорення, в тому числі, в наслідок контакту з автомобілем. Виражених пошкоджень та слідів потертостей на кросівках виявлено не було, а отже однозначно встановити, чи знаходився потерпілий на момент дорожньо-транспортної пригоди в динаміці (йшов, біг) чи стояв та як розташовувався по відношенню до транспортного засобу в момент первинного контакту, неможливо, (т. 2 а.с. 22-23);

висновок експерта №528(х) від 02 червня 2016 року, складений за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, згідно з яким на поверхні одягу та взуття, вилучених із трупа ОСОБА_8 , нашарувань або частинок лакофарбових матеріалів не виявлено, (т. 2 а.с. 62-64);

висновок експерта №224 від 19 травня 2016 року, складений за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з яким під час дорожньо-транспортної пригоди місце первинного контакту між пішоходом ОСОБА_8 та транспортним засобом, знаходиться поздовжньо на деякій відстані праворуч від початку слідоутворення ділянки слідів тертя, що позначені на схемі виноскою 3 (за умови якщо дані динамічні сліди виникли на проїзній частині дороги від переміщення тіла потерпілого громадянина ОСОБА_8 по опорній поверхні). Більш детально встановити місце первинного контакту між пішоходом ОСОБА_8 та транспортним засобом експерт не має можливості за відсутності в представлених на дослідження матеріалах відповідних ознак, по яким було б більш детально встановлено місце первинного контакту,(т. 2 а.с. 68-69);

висновок експерта №367/16;19/12-1/109-СЕ/16 від 29 серпня 2017 року, складений за результатами проведення комплексної судової медико-автотехнічної експертизи, згідно з яким на трупі ОСОБА_8 наявні багато чисельні тілесні ушкодження: масивна закрита травма тулуба за наявності множинних двобічних переломів ребер по кількох анатомічних лініях з розривами пристінкової плеври в місцях переломів 4-6 правих ребер, забої та розриви тканини легенів, із скупченням в лівій плевральній порожнині до 2 літрів рідкої крові, «масивні темно-червоні крововиливи в тканину печінки з просякненням її кров`ю»; закрита черепно-мозкова травма з лінійним переломом кісток основи черепа в межах правої задньої черепної ямки, забитої рани та крововиливу в м`які покрови голови в правій тім`яно - скроневій ділянці голови; розповсюджені різноманітні садни на тілі. Дані тілесні ушкодження виникли від значної дії тупих предметів переважно за механізмом стиснення, удару і тертя. Відмічені переважно грубі тілесні ушкодження тулуба і голови що супроводжувалися масивною крововтратою та призвели до смерті громадянина ОСОБА_8 мають ознаку тяжких тілесних ушкоджень. Виходячи з масивності, переважно грубих чисельних тілесних ушкоджень, що виявлені на трупі ОСОБА_8 , слід дійти висновку, що вони загалом є притаманними для транспортної травми. Виявлені тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_8 , що виникли від значної травматичної дії тупих предметів за механізмами стиснення, удару та тертя є характерними для автотранспортної травми, однак вказати якої компоновки був автомобіль (легковий, вантажний, типу джип, автобус, мікроавтобус, експертним шляхом не представляється можливим через відсутність відповідної слідової інформації на одязі, тілі та досліджуваному автомобілі Hyundai Tucson. Виходячи з того, що основним механізмом утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 було стиснення тулуба, можна думати що воно сталося між нижньою частиною якогось автомобіля та опорною поверхнею, при знаходженні тіла травмованого в положенні наближеному до горизонтального. Виявлені на автомобілі Hyundai Tucson незначні пошкодження не пов`язані з подією ДТП, що сталася 10.08.2015 року, в ході якої сталося смертельне травмування ОСОБА_8 .. У наявних тілесних ушкодженнях та змінах на одязі з трупу ОСОБА_8 не виявлено будь-якої слідової інформації, яка б дозволила визначити деталі транспортного засобу. Виходячи з того, що основним механізмом утворення тілесних ушкоджень було стиснення тіла між транспортним засобом та опорною поверхнею визначити швидкість руху автомобіля експертним шляхом не представляється можливим. Виходячи з мотивів, викладених у синтезуючому розділі, слід зазначити, що виявлені на автомобілі Hyundai Tucson незначні пошкодження не пов`язані з подією ДТП, яка сталася 10.08.2015 року, в ході якої сталося смертельне травмування ОСОБА_8 , (т. 2 а.с. 74-87);

висновок експерта №8-мк від 06 квітня 2017 року, складений за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів (предметів одягу та взуття), згідно з якимна одязі та взутті ОСОБА_8 наявні числені пошкодження, спричинені дією тупого предмета (чи предметів). Основна маса з них є характерною для контакту тіла з нерівною, шорсткою поверхнею. Тобто, ці пошкодження могли виникнути як при ковзанні тіла по дорожньому покриттю, так і при контактній дії деталей автомобіля під гострим кутом в напрямку знизу догори і дещо справа наліво відносно тіла потерпілого. Беззаперечних слідів удару виступаючими частинами автомобіля чи ознак перекочування колеса (коліс) на наданих предметах одягу та кросівках не виявлено. Однак однозначно виключити можливість утворення деяких з пошкоджень на одязі внаслідок зіткнення автомобіля з потерпілим немає підстав. Визначити положення потерпілого і послідовність отримання ним тілесних ушкоджень за даними дослідження наданих речових доказів не можливо, (т. 2 а.с. 88-96);

висновок експерта №36 від 24 травня 2017 року, складений за результатами проведення судово-медичної експертизи гістологічних препаратів, згідно з яким у наданих гістологічних препаратах від трупа ОСОБА_8 , виявлені наступні зміни: крововиливи без реактивних змін у товщі м`яких мозкових оболонок. Набряк речовини головного мозку. Субплевральні крововиливи без реактивних змін. Елементи крові в респіраторних відділах легень. Бронхоспазм. Інфільтративні крововиливи в м`які тканини з місця перелому ребер без реактивних змін. Дифузне малокрів`я внутрішніх органів. Порушення реологічних властивостей крові: еритроцитарні тромби, лейкостази, лейкодіапедези, сепарація крові. Окремі ознаки розвитку шоку: шунтування кровотоку в нирці, розширення просвітів тілець клубочків, дистрофічно-некробіотичні зміни епітелію канальців, артеріолоспазм. Хронічний гепатит з вираженим холестазом. Дрібновогнищевий кардіосклероз, (т. 2 а.с. 103-103А);

висновок експерта №122/17 від 26 червня 2017 року, складений за результатами проведення комплексної судово-медичної експертизи, згідно з яким на трупі ОСОБА_8 наявні багато чисельні тілесні ушкодження: масивна закрита травма тулуба за наявності множинних двобічних переломів ребер по кількох анатомічних лініях з розривами пристінкової плеври в місцях переломів 4-6 правих ребер, забої та розриви тканини легенів, із скупченням в лівій плевральній порожнині до 2 літрів рідкої крові, «масивні темно-червоні крововиливи в тканину печінки з просякненням її кров`ю»; закрита черепно-мозкова травма з лінійним переломом кісток основи черепа в межах правої задньої черепної ямки, забитої рани та крововиливу в м`які покрови голови в правій тім`яно - скроневій ділянці голови; розповсюджені різноманітні садни на тілі. При лабораторному судово-гістологічному дослідженні травматичне вражених органів і м`яких тканин - в місцях крововиливів без реактивних змін. Вказане поряд з наявністю окремих, початкових ознак розвитку травматичного шоку, свідчить про швидкоплинність перебігу травматичного періоду до настанням смерті ОСОБА_8 , яка сталася через дуже короткий проміжок часу після травмування, що вимірювався хвилинами. Тілесні ушкодження, що утворились у ОСОБА_8 , призвели до виникнення небезпечного для життя стану, що був зумовлений крововтратою, через масивні крововиливи, при скупченні у плевральній порожнині до 2 літрів крові. З огляду на швидкоплинність дуже короткого посттравматичного періоду, можливість збереження життя ОСОБА_8 , видається вкрай сумнівною, навіть у випадку негайного надання потрібної медичної допомоги, (т. 2 а.с. 104-110);

протокол огляду транспортного засобу від 09.03.2017 року, згідно з яким при огляді автомобіля марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено: зовнішні пошкодження відсутні, висота протектору шин ~ 5 мм, без пошкоджень та сторонніх нашарувань; гальмівна система, система рульового керування та стан освітлювальних, сигнальних приладів, вітрового і бокового скла, дзеркал заднього огляду, в працездатному стані, (т. 2 а.с. 111-112); протокол проведення слідчого експерименту від 20.10.2017 року, згідно з яким відстань видимості лежачого манекена в одязі потерпілого склала 104,7 м., при увікненому дальньому світлі фар склала 116,7 м. При увімкненому ближньому світлі фар і поступовому наближенні до манекена відстань видимості склала 70,7 м. Видимість елементів проїзної частини дороги склала 74,0 м., (т. 2 а.с. 113-116);

висновок експерта №589 від 25 листопада 2017 року, складений за результатами проведення судової експертизи обставин та механізму ДТП, згідно з яким в умовах місця події даної дорожньо-транспортної пригоди гранично допустима швидкість руху автомобілю Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , за умов видимості елементів дороги в ближньому світлі фар на відстані 74 м, дорівнює 99,93 ? 101,19 км/год, а за умов видимості елементів дороги в дальньому світлі фар на відстані 116,7 м, дорівнює 128,93 ? 130,61км/год. В умовах місця події водій автомобілю Хюндай, рухаючись зі швидкістю руху 70 км/год, та за умови руху з максимально дозволеною швидкістю руху на даній ділянці дороги 90 км/год з ввімкненим дальнім світлом фар, з моменту виникнення перешкоди для руху, вказаного слідчим, мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзду на пішохода с зупинкою керованого транспортного засобу до місця наїзду на пішохода, то в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо - транспортної пригоди. В умовах місця події водій автомобілю Хюндай за умови руху з максимально дозволеною швидкістю руху на даній ділянці дороги 90 км/год з ввімкненим ближнім світлом фар, з моменту виникнення перешкоди для руху вказаного слідчим, не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзду на пішохода с зупинкою автомобіля до місця наїзду, а технічна можливість водієм автомобілю Хюндай запобігти наїзду на лежачого на проїзній частині пішохода шляхом об`їзду перешкоди для руху експертом не досліджувалась, то вирішити поставлене питання: - «Дії кого з учасників знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП?» у даному випадку під час проведення даної експертизи експерт не має можливості, (т. 2 а.с. 122-128);

висновок про результати опитування з використанням поліграфу від 19.02.2018 року, згідно з яким результати опитування не можуть використовуватися як докази, а мають вірогідний орієнтовний характер, (т. 2 а.с. 129-131);

висновок експерта (за матеріалами справи) №282 від 30.12.2015 року, складений за результатами проведення комплексної медико-автотехнічної експертизи, згідно з яким виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження (закрита травма грудної клітки: множинні переломи ребер з розривами пристінкової плеври, забої та розриви тканини легенів, лівосторонній гемоторакс до 2 л; закрита травма живота з крововиливами в тканину печінки; садна тулуба та кінцівок; закрита черепно-мозкова травма з переломом основи черепа та забійними ранами голови та крововиливом в шкірно-м`язевий лоскут голови) могли виникнути внаслідок падіння потерпілого на дорожнє покриття після дотичного контакту з легковим автомобілем. За наявними даними «Пропозиції до комплексної судово-медичної автотехнічної експертизи» за підписом експерта-автотехніка ОСОБА_25 , а саме «не було встановлено будь-яких механічних пошкоджень ударно-механічного характеру», та враховуючи, що на момент огляду автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з моменту дорожньо-транспортної пригоди пройшло більше двох місяців, встановити, що контакт відбувся саме з автомобілем Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - не представляється можливим, (т. 2 а.с. 142-146);
протокол огляду місця події від 17 серпня 2015 року, згідно з яким при огляді був вилучений мобільний телефон S-TELL з корпусом чорного кольору зі вставкою сірого кольору, imei НОМЕР_3 і НОМЕР_4 та Sim-картку оператора мобільного звя`зку «Київстар» з розломом в середній частині, який був знайдений 10.08.2015 року, близько 7-ї години, біля села В.Устя, на автодорозі В.Устя-Долинське, (т. 2 а.с. 162-164);
постанова про визнання та приєднання речових доказів від 15.09.2015 року, згідно з якою вилучений автомобіль Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 10.08.2015 року, (т. 2 а.с.165);
довідка-аналіз начальника УКП(ОТЗ) ГУНП №1572/124/11/02/16 від 10.08.2016 року, згідно з якою абонентський номер НОМЕР_5 у період часу з 09.08.2015 року, 23:31 години до 10.08.2015 року, 14:49 годин працював тільки з мобільним терміналом з ІМЕІ НОМЕР_6 . Адреси базових станцій, на яких реєструвався абонентський номер: Чернігівська область, Борзнянський район, с. Велика Доч, напрямок на с. Високе (азимут: 335), зв`язків - 9; Чернігівська область, Борзнянський район, с. Велика Доч, напрямок на с. Носелівка (азимут: 335), зв`язків 7; Чернігівська область, Сосницький район, с. Велике Устя, напрямок на с. Високе (азимут: 100), зв`язків 1, (т. 2 а.с. 215-230);
постанова про визнання документом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 15.05.2018 року, згідно з якою DWD RW диск марки VIDEX, серійний номер №PWD649VB9, визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження №0000187 від 10.08.2015 року, (т. 3 а.с. 14);
протокол проведення слідчого експерименту від 26.11.2015 року, згідно з яким свідок ОСОБА_9 розповів про відомі йому обставини ДТП, яка сталася 09.08.2015 року, та показав на місцевості, (т. 3 а.с. 18-21);
постанови про визнання документами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 23.06.2016 року, згідно з якими диск DWD R марки Verbatim серійний номер №122T104D8072582B2, диск DWD R марки Verbatim серійний номер № НОМЕР_7 та диск DWD R марки Verbatim серійний номер №122T104D8072586А2 визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження №0000187 від 10.08.2015 року, (т. 3 а.с. 73-76);
пояснення ОСОБА_6 від 15.09.2015 року про обставини ДТП, яка сталася 10.08.2015 року, (т. 3 а.с. 117-119);
листи №295 вх.д /124/9/02/2016 від 31.08.2016 року та № 288 вх.д /124/02/2016 від 31.08.2016 року т.в.о. начальника УКР про встановлення власників абонентів операторів мобільного зв`язку та їх оперативне відпрацювання, (т. 3 а.с. 128-129);
інформація ПрАТ «Київстар» про телефонні з`єднання за номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_8 в період з 00 годин 10.08.2015 року до 15 години 15.09.2015 року, (т. 3 а.с.131-148);
довідка-аналіз начальника УКП(ОТЗ) ГУНП № 989/124/12/01/17 від 12.04.2017 року, про опрацювання технічної інформації про з`єднання абонента НОМЕР_5 у період з 05:09 години 10.08.2015 року до 14:21 години 15.09.2015 року, згідно з якою абонентський номер здійснив 768 з`єднань, встановлені базові станції та інтенсивність з`єднань абонентського номеру з іншими абонентським номерами, (т. 3 а.с.150-162);
постанова про визнання документом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 06.04.2017 року, згідно з якою диск X Blue серійний номер № 6176105LD18133 визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000187 від 10.08.2015 року, (т. 3 а.с. 164).
За клопотанням сторони захисту, на спростування висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, в судовому засіданні допитані як свідки:

ОСОБА_26 , який показав, що в 2015 чи 2016 році, в той час уже було холодно, працівники поліції запросили його у якості понятого при проведенні слідчого експерименту біля с. Долинське, під час проведення експерименту рухались на автомобілі і за вказівкою працівника поліції включали світло фар ближнє та дальнє, робили заміри;

ОСОБА_27 , який показав, що працівники поліції запросили його бути понятим при проведенні слідчого експерименту біля с. Долинське, де збили людину, на місце проведення експерименту приїхали автомобілем «Hyundai Tucson», при проведенні експерименту під`їжджали та від`їжджали, вмикали ближнє та дальнє освітлення, потім підписали протокол, в якому все було записано правильно, від учасників експерименту ніяких зауважень не поступало.
Згідно з диспозицією ст. 286 КК України об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки як діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками. Відсутність однієї з перелічених обов`язкових ознак виключає наявність в діях особи об`єктивної сторони, яка є одним з обов`язкових елементів складу злочину.

Відповідальність за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, наступає у випадку наявності у діях винного прямого умислу, а саме, усвідомлення того, що особа знаходиться в небезпечному для життя стані, і він сам поставив дану особу в такий стан. Таким чином, відповідальність за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 286, 135 КК України, настає для водія, який порушив правила дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили тілесні ушкодження потерпілому, і завідомо залишив його без допомоги. В Постанові Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» вказано, що при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлена статтями 286 - 288, 415 КК України слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм - бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками. Так, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих та свідків, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що надані докази підтверджують сам факт дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки, однак не доводять причетність ОСОБА_6 до настання події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, оскільки сторона обвинувачення не надала беззаперечних доказів, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 2.3 б, 12.3, 2.10 а), г), ґ), також не здобуто жодного доказу, який би вказував на те, що саме автомобіль «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , причетний до ДТП, яка мала місце 10.08.2015 року. Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77). Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. На підставі ч. 4 даної статті КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Із вимог ст. 91 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає. Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення та стороною захисту, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що оскільки суду не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, а зібрані докази ґрунтуються лише на припущеннях, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені та виправдати у зв`язку з відсутністю доказів його причетності до кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 3546,12 грн., необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_11 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочинами, на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України,необхідно залишити без розгляду. Арешт 1/5 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; який належить ОСОБА_6 , необхідно скасувати. Речові докази: штани сірого кольору з написом Nike, куртку чоловічу чорного кольору, кросівки з замші чорного кольору з червоними вставками зі шнурками білого кольору; необхідно повернути потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_11 . На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 129, 284, 368, 370, 373, 374, 392, 393 КПК України, У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України. Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, на загальну суму 3546,12 грн., віднести на рахунок держави. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_11 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочинами, на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України,залишити без розгляду. Арешт 1/5 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; який належить ОСОБА_6 , скасувати. Речові докази: штани сірого кольору з написом Nike, куртку чоловічу чорного кольору, кросівки з замші чорного кольору з червоними вставками зі шнурками білого кольору повернути потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_11 . Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сосницький районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1