ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4416/19
Провадження № 1-в/210/381/19

"30" вересня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника КВК №80 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 21.06.2013 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України, до 9 років позбавлення волі,

про застосування статті 82 КК України, заміна не відбутої частини покарвння більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання у вигляді заяви засудженого ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини на більш м`яке покарання.
Прокурор, заперечував щодо задоволення клопотання засудженого про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, пославшись на те, що засуджений не довів своє виправлення.

Представник колонії підтримав думку прокурора.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 відбув дві третини строку покарання, став на шлях виправлення, тому просить суд задовольнити клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.
Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши надані матеріали особової справи дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно до ч.3 ст.82 КК України, дійсно може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Вимогами ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як слідує зі змісту кримінального закону та постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його поведінка і ставлення до праці.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.

В ході судового засідання відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення матеріалами та документами особової справи не підтверджено, в матеріалах особової справи наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання мав двадцять вісім стягнень, у тому числі п`ять разів був поміщений до ДІЗО, має чотири заохочення. Крім того, як вбачається з характеристики, ОСОБА_4 до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.

Дані факти не можуть свідчити, що засуджений став на шлях виправлення. Інших даних на підтвердження виправлення засудженого не наведено, та не надано при розгляді клопотання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Проте, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах.

Крім того, суд звертає увагу, що кримінальне законодавство вимагає від засудженого доводити своє виправлення в період усього часу відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи дані про поведінку засудженого та ставлення його праці за весь період відбування покарання, який мав двадцять вісім стягнень, та чотири заохочення, з призначеного покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, що спричинив смерть потерпілого, фактично відбув дві третини строку, невідбута частина покарання становить менше двох років, вважає заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передчасною.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, більш ніж на півтора роки, з огляду на тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_4 , не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, а саме: злочин за ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином, що спричинило смерть потерпілому, наявні відомості про порушення засудженим за період відбування покарання вимог режиму, суд приходить до висновку, що надані матеріали не свідчать про те, що засуджений на даний час став на шлях виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому у задоволенні заяви засудженого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування відносно нього статті 82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 30 вересня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_1