ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 591/261/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2645/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.121, 263 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , без участі потерпілої ОСОБА_10 від якої надійшла заява про розгляд справи без неї, без участі інших учасників, а саме представника потерпілої, належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 06 06 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 06 06 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймер, республіки Німеччина, громадянина України, не одруженого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 та ч.2 ст. 263 КК України, і йому призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 ( шість ) років;
-за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 ( шість ) років.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня фактичного затримання.
Зараховано ОСОБА_8 згідно ч.2 ст.72 КК України строк перебування під вартою з 22.10.15 по 21.12.15 із розрахунку, що 1 день перебування під вартою відповідає 2 дням позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді застави залишено до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 112 775, 61 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи №932 від 23.10.2015 в сумі 491,04 грн.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що 22 жовтня 2015 року, близько 00 години 55 хвилин, солдат ОСОБА_8 , який проходив військову службу за контрактом у Національній гвардії України та перебував у відпустці, був у стані алкогольного сп`яніння та знаходився на території Спасо-Преображенського кафедрального собору, який розташований за адресою м. Суми, вул. Соборна, б. 31. Біля входу в приміщення церковної бібліотеки вказаного собору у останнього виник конфлікт з охоронцем Спасо-Преображенського кафедрального собору ОСОБА_11 , під час якого ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно наніс ОСОБА_11 не менше трьох ударів не встановленими тупими предметами, механізм нанесення яких також не встановлений, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження: закриту черепно мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеня зі здавленням гострої субдоральної гематоми зліва, церебросубарахноідальний крововилив, набряк головного мозку важкого ступеня, посттравматична енцефалопатія, кома у вигляді апалітичного синдрому, які за ступенем тяжкості, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; садно лоба зліва, гематома у області грудей зліва, садно лівого коліна, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього з місця вчинення злочину зник, але близько 2 год. 15 хв. 22 жовтня 2015 року був помічений поблизу цілодобового продуктового магазину за адресою: м.Суми, вул. Соборна, 48, де і був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Вказані дії ОСОБА_12 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Крім того, ОСОБА_8 , який проходив військову службу за контрактом у Національній гвардії України, під час несення служби на початку жовтня 2015 року, точну дату встановити не вдалося, знаходячись в м. Маріуполь Донецької області незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами) та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами) дозволу, шляхом привласнення придбав від невідомої особи ніж Glock FM81, виготовлений заводським способом по типу бойових тактичних ножів, який є холодною зброєю та в подальшому умисно носив при собі. Після відбуття до місця проведення основної щорічної відпустки до м.Суми ОСОБА_8 20 жовтня 2015 року незаконно перевіз цей ніж Glock FM81 з м. Маріуполя Донецької області до м. Суми та в подальшому до 22 жовтня 2015 року носив при собі, після чого близько 9 год. 10 хв. в ході проведення огляду місця події співробітниками Сумського СМВ УМВС України в Сумській області вказана холодна зброя була виявлена у ОСОБА_8 у чохлі для зберігання ножа.
Вказані дії ОСОБА_12 кваліфіковано за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом при ухваленні вироку було порушено ст.ст. 370, 94 КПК України, оскільки сторона захисту була позбавлена можливості з`ясувати в судовому засіданні (зокрема шляхом проведення додаткової та повторної судово медичних експертиз) те, що тілесні ушкодження у ОСОБА_11 в області голови, а саме локального потовщення м`яких тканин та ущільнення підшкірно-жирової клітковини в тім`яній ділянці з правого боку на рівні тім`яного бугра могли (чи не могли) утворитись під час волочіння потерпілого ОСОБА_11 співробітниками поліції по території Спасо-Преображенського Собору в м. Суми 22.10.2015 року, що виключає (або підтверджує) ЗЧМТ та утворення тілесних ушкоджень у виді внутрішньомозкової та субдуральної гематоми з лівого боку по механізму протиудару у потерпілого ОСОБА_13 .

Вказує при цьому, що судом безпідставно, з надуманих мотивів було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик експерта та про проведення додаткової судово медичної експертизи, не дивлячись на те, що стороною захисту було доведено, що тілесне ушкодження, яке виявлено у потерпілого ОСОБА_11 могло утворитись при його волочінні співробітниками поліції.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції мав на підставі ч.3 ст. 263 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, оскільки згідно протоколу огляду місця події від 22.10.2015 року, який проводився у приміщенні чергової частини Сумського МВ УМВС України в Сумській області, ніж ОСОБА_8 було видано.

Прокурором у кримінальному провадженні було надано заперечення на апеляційну скаргу, в яких міститься прохання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку Зарічного районного суду м. Суми від 06.06.2019 року щодо обвинувачення ОСОБА_8 без змін, посилаючись на необґрунтованість, надуманість та невідповідність фактичним обставинам доводів апеляційної скарги.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги захисника, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_10 надала письмову заяву про розгляд апеляційної скарги захисника обвинуваченого без її участі, просила про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вирок суду без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, під час ухвалення вироку, ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 та ч.2 ст. 263 КК України не визнав, відмовившись від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.
Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_8 своє вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, вона знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме показами потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що її вінчаний чоловік ОСОБА_11 спиртними напоями не зловживає, на громадських засадах працює охоронцем собору. Собор після 22:00 год. зачиняється, в день події він був на зміні. Перед тим як ОСОБА_11 заступив на зміну він алкоголь не вживав зовсім, готувався до причастя. На початку 24.00 години між ними була телефонна розмова, ОСОБА_11 на самопочуття не скаржився, ніяких подій за його участю не було. Вночі її викликали в лікарню. Вона побачила ОСОБА_11 лежачим без свідомості, пізніше він впав в кому. У ОСОБА_11 тілесні ушкодження були на голові, грудях, руці та коліні.
Показами свідків: ОСОБА_14 відповідно до яких, він ніс службу у складі наряду ДСО та отримав виклик до Собору, де спрацювала тривожна сигналізація. Коли він приїхав разом з напарником за викликом до собору, то побачив ОСОБА_8 , якого упевнено впізнав у суді, біля лежачого на землі без свідомості потерпілого ОСОБА_11 , якого спочатку він прийняв за п`яного. ОСОБА_8 сказав ОСОБА_14 , що він ( ОСОБА_15 ) прийшов помолитись, а він ( ОСОБА_11 ) своє отримав, після цього він втік а вони викликали швидку допомогу. Також пізніше коло магазину, коли затримали ОСОБА_8 , під час спілкування з ОСОБА_8 , після того як у нього було виявлено ніж, останній казав, що цим ножем його нагородили і він його не віддасть; ОСОБА_16 (працівник патрульної постової служби) який пояснив, що від працівників ДСО вони отримали повідомлення, що необхідно затримати невідомого військовослужбовця з шевроном «Донбас», який вдарив охоронця собору та втік. Надалі вони побачили схожого за описом чоловіка - ОСОБА_8 біля цілодобового магазину «Центр» та затримали його. Під час поверхневого огляду у ОСОБА_8 було виявлено ніж; свідок ОСОБА_17 дав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_16 ; ОСОБА_18 , який показав, що від старости собору він дізнався, що відбулось проникнення на територію собору та напад, внаслідок чого охоронець ОСОБА_11 потрапив до лікарні. Біля приміщення охорони побачив сліди крові. ОСОБА_11 не зловживав спиртними напоями, в той день готувався до причастя; ОСОБА_19 (входив до складу групи слідчих) який показав, що виїжджав до місця мешкання співмешканки обвинуваченого ОСОБА_20 , яка вказала, що ОСОБА_8 нещодавно приїхав із зони АТО, він пішов до магазину та не повернувся; ОСОБА_21 , який показав, що проживає на території собору, ОСОБА_11 є старшим по охороні собору, не зловживає спиртними напоями, безконфліктний, жодного разу не бачив, щоб ОСОБА_11 зловживав спиртними напоями, в той день останній готувався до причастя, в кімнаті охоронця був молитвослов, на місце пригоди він прибув близько 24:30 год., ОСОБА_11 був без свідомості; ОСОБА_22 , яка пояснила, що Храм закривається приблизно з 21 години та опечатується, після чого вхід у храм стороннім особам заборонено; ОСОБА_23 ( оперативний черговий по Сумському відділу поліції ГУ НП в Сумській області) який вказав про те, що від представника собору надійшов виклик щодо нападу на собор; ОСОБА_24 , який показав, що від оперативного чергового отримав наказ на виїзд до собору, від представника собору дізнався про напад на охоронця. На місці був проведений огляд місця події, нічого не вилучалось; ОСОБА_25 , який показав, що є оперуповноваженим Сумського ВП ГУНП в Сумській обл., після затримання ОСОБА_8 спілкувався з останнім та той казав, що у нього був конфлікт з охоронцем та він наніс йому кілька ударів; ОСОБА_26 , який пояснив, що здійснював виїзд на місце пригоди у складі слідчо-оперативної групи, від працівників поліції дізнався про затримання особи, яка підозрювалась у вчиненні злочину; ОСОБА_27 , який пояснив, що ОСОБА_8 після затримання та вилучення в нього ножа пояснював, що це його ніж та він його носить з собою; ОСОБА_28 , яка в судовому засіданні пояснила, що є колишньою співмешканкою ОСОБА_8 , в той вечір він випив близько 3-х чарок горілки та пішов близько 21:00 год. в магазин, зачинивши двері а зранку прийшов слідчий та відчинив двері; лікаря ОСОБА_29 , який пояснив, що в той день був на чергуванні, здійснював виїзд до собору за викликом, оглядав ОСОБА_11 , запаху алкоголю від нього не було чути, попередній діагноз не пам`ятає, закрита черепно мозкова травма була під питанням; лікаря ОСОБА_30 , який повідомив, що ОСОБА_11 був доставлений до лікарні з попереднім діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу, однак остаточний (клінічний) діагноз має бути поставлений після проведення комплексного дослідженням. Пояснив, що наявність захворювання жировий гепатоз не має причинного зв`язку з хворобами судин, ангіопатія сітківки ока це тривалий процес; лікаря ОСОБА_31 , який показав, що потерпілий ОСОБА_11 був доставлений у вкрай важкому стані (критичний стан) з гематомою мозку та ним прийнято рішення по життєвим показам до негайного хірургічного втручання. У потерпілого були незначні зовнішні тілесні ушкодження. Він зазначив, що епідуральна гематома буває тільки травматичного характеру. Також у ОСОБА_11 була виявлена субдуральна гематома.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується показами, наданими у судовому засіданні експертом ОСОБА_32 , яка зазначила, що впевнена в своєму висновку та вважає неможливим з медичної точки зору отримання такого стану здоров`я внаслідок захворювання. Повністю підтвердила висновок судово медичної експертизи №1462 від 25.11.2015, зазначила, що вказані тілесні ушкодження у потерпілого утворились від дії тупих предметів, що не несуть в собі ідентифікуючі ознаки травмуючих чинників. Пояснила, що травмуючих впливів було не менше 3-х, тілесні ушкодження від хвороби не виникають. Вказала, що закрита черепно мозкова травма не завжди супроводжується зовнішніми (видимими) ушкодженнями. Всі виявлені гематоми були отримані внаслідок травмуючої дії, наявність чи відсутність епідуральної гематоми не впливає на ступінь тяжкості та характер тілесних ушкоджень. При падінні було неможливо отримати зазначені у висновку експерта тілесні ушкодження оскільки місце травми було не на виступаючій поверхні, також при падінні на протилежній частині виникають противоударні ушкодження, а таких виявлено не було. Також пояснила, що субдуральну гематому можливо нанести і без наявності зовнішніх ушкоджень, наприклад якщо удар долонею або через шапку. Вказані у висновку тілесні ушкодження могли бути нанесені шляхом ударів в голову; лікаря ОСОБА_33 , який пояснив, що у ОСОБА_11 патологічні зміни були у кортикальних відділах потилично-височної області лівої півкулі мозку, що характерно для травмуючої дії. Також пояснив, що за допомогою томографічного дослідження іноді важко розділити епідуральну та субдуральну гематоми, лікар-хірург, коли робить операцію, отримує більш точну інформацію; протоколом дослідження головного мозку від 24.11.2015, яке проведено у Сумській обласній клінічній лікарні лікарем ОСОБА_34 зазначено існування у потерпілого ОСОБА_11 осередку контузії лівої тім`яно височної області; висновками судово медичної експертизи №1462 від 25.11.2015, відповідно до яких потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеня зі здавленням гострої субдоральної гематоми зліва, церебросубарахноідальний крововилив, набряк головного мозку важкого ступеня, посттравматична енцефалопатія, кома у вигляді аполітичного синдрому, які за ступенем тяжкості, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; садно лоба зліва, гематома у області грудей зліва, садно лівого коліна, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, що не несуть в собі ідентифікуючі ознаки травмуючих чинників (т. 1 а.п.183-184); висновком комісійної судово-медичної експертизи № 42/2018 (т.5 а.п. 227-253) з якого зокрема вбачається, що ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, про які зазначено в обвинуваченні, які утворилися внаслідок дії тупих предметів по механізму удару, противоудару, тиснення, ковзання-тертя; крововиливи в тканину лівої скроневої частки та крововилив під твердою мозковою оболонкою у лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці є травматичного походження і не могли виникнути внаслідок судинної катастрофи, спричиненої гіпертонічною хворобою чи іншими захворюваннями; встановлений механізм спричинення ЗЧМТ, комплекс ушкоджень порожнини черепа (гематоми) зліва виник на відстані від місця прикладення травмуючого агента у праву тім`яну ділянку, що виключає можливості спричинення ізольовано субдуральної гематоми внаслідок падіння потерпілого на площину.

Суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого наполягає на тому, що оскільки тілесні ушкодження у ОСОБА_11 на голові, а саме локальне потовщення м`яких тканин та ущільнення підшкірно-жирової клітковини в тім`яній ділянці з правого боку на рівні тім`яного бугра могли утворитись під час волочіння потерпілого співробітниками поліції по території Спасо-Преображенського Собору в м. Суми 22.10.2015 року, що може виключати ЗЧМТ та утворення тілесних ушкоджень у виді внутрішньомозкової та субдуральної гематоми ліворуч у потерпілого, то відмова суду у задоволенні його клопотання про проведення повторної та додаткової комісійної судово-медичної експертизи, допиту експерта є грубим порушенням принципу змагальності, що призвело до неповноти судового розгляду.

Проте, на думку колегії суддів вказані твердження апелянта не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження з яких вбачається, що 19 грудня 2016 року вироком Зарічного районного суду м. Суми обвинуваченого ОСОБА_8 вже було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 263 КК України з призначенням покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 травня 2017 року вищевказаний вирок було скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд з призначенням в подальшому, а саме 15 травня 2018 року комісійну судову-медичну експертизу, висновками якої встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_11 ніяким чином не пов`язані з його захворюваннями.

Крім того, у судовому засіданні районного суду експерти ОСОБА_32 повністю підтвердила висновок судово-медичної експертизи, яка була зроблена на досудовому слідстві № 1462 від 25.11.2015 року, зазначивши при цьому, що вказані у потерпілого тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, що не несуть у собі ідентифікуючі ознаки травмуючих чинників. Зазначив також, що травмуючих впливів було не менше трьох, тілесні ушкодження від хвороби не виникають. Всі виявлені гематоми були отримані внаслідок травмуючої дії, а наявність чи відсутність егідуральної гематоми не впливає на ступінь тяжкості та характер тілесних ушкоджень. Вказує, що при падінні було неможливо отримати зазначені у висновку експерта тілесні ушкодження, оскільки місце травми було не на виступаючій поверхні, також при падінні на протилежній частині виникають протиударні ушкодження, а таких виявлено не було.

Вищевказані свідчення експерта виключають обґрунтованість твердження апелянта щодо можливості отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок волочіння потерпілого співробітниками поліції по території Спасо-Преображенського Собору в м. Суми.

Вказані докази є належними та допустимими, будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не вбачається.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що незгода захисника з висновками зроблених по даній справи експертиз та неодноразові клопотання про призначення нових, мають ознаки зловживання та заявлені з метою захисту обвинуваченого та допомоги йому в уникненні відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ч.4 Закону України «Про судову експертизу» та Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджену наказом Міністра юстиції України від 08.10.1998 року за № 53/5 п. 1.2.13 повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної експертизи.

Клопотання ж захисника містить прохання щодо вирішення експертами нового питання, яке не вирішувалося при проведенні попередньої експертизи, що унеможливлює його задоволення та призначення повторної експертизи у даній справі.

Що стосується посилання захисника на недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, то вони спростовуються свідченнями ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_35 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , які підтвердили факти вилучення саме у ОСОБА_8 холодної зброї, яка знаходилась у останнього, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, з посвідчення про відрядження ОСОБА_8 та військового квитка не вбачається будь-яких даних щодо належності останньому холодної зброї.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, що підтверджують версію захисника обвинуваченого про непричетність до злочинів та визнав його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст. 263 КК України, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Виходячи з наведеного, на підставі аналізу всіх зібраних та ретельно перевірених в суді першої інстанції доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях обвинуваченого складів вищевказаних кримінальних правопорушень та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 06.06.2019 року по справі щодо ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення судового рішення.

Судді

___________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4