У Х В А Л А
іменем України

03 вересня 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) вироком Керченського міського суду АР Крим від 14.06.2012 за частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки; 2) вироком Керченського міського суду АР Крим від 20.08.2012 за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 6 років; 12.02.2016 умовно-достроково звільнений на не відбутий строк 2 роки 1 місяць 29 днів,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

03.09.2019 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_5 у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000746 від 23.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив що ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:

23.08.2019 близько 16:00 години ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 прибули до приміщення "Нової пошти" ФОП " ОСОБА_7 ", яке розташоване по АДРЕСА_3 , де зайшли на заборонену територію для відвідувачів, на що їм було зроблено зауваження та їх просили покинути відповідне приміщення. Однак, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у вказаному приміщенні, з хуліганських спонукань, виражаючи явну зневагу до існуючих в суспільстві норм поведінки і моралі, в присутності обслуговуючого персоналу та відвідувачів, почав висловлюватися на адресу персоналу нецензурною лайкою, на що водієм "Нової пошти" ОСОБА_8 було зроблено йому зауваження, після чого ОСОБА_4 безпричинно став погрожувати йому фізичною розправою, та на підтвердження свого наміру дістав зі своєї посилки стартовий пістолет для подачі звукового сигналу, який є вогнепальною зброєю, та спрямував пістолет в голову ОСОБА_8 погрожуючи його застосуванням, далі ОСОБА_4 продовжуючи хуліганські дії, показуючи свою перевагу над присутніми, здійснив один постріл вгору. Потім ОСОБА_4 бажаючи продовження своїх хуліганських дій, тримаючи пістолет в руках, продовжував висловлюватися нецензурною лайкою, після чого почувши про виклик поліції, зник з місця вчинення злочину.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення слідчий у клопотанні посилався на відомості протоколів слідчих дій.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутації підозрюваного, відсутністю в нього стійких соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, вважав, що запобіжний захід щодо ОСОБА_4 необхідно обрати - домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 наполягав на його задоволенні посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти своєї причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення, однак заперечував кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 296 КК України та вважав недоцільним застосування запобіжного заходу - домашнього арешту, оскільки це позбавить його можливості працювати та заробляти кошти на життя.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Згідно зі статтею 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин 1-6 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Також, досліджені відомості щодо його непогашених судимостей за попередніми вироками, відомості щодо відсутності постійної роботи, відсутності міцних соціальних зв`язків.

Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинення підозрюваним нових злочинів, тобто ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, тому клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_4 належить покласти обов`язок прибувати до слідчого відділення Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття, носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт із забороною йому цілодобово залишати своє житло в АДРЕСА_2 .

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до слідчого відділення Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття; носити електронний засіб контролю.

4. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Зміївський відділ поліції ГУНП в Харківській області.

5. Строк дії ухвали - до 03 листопада 2019 року.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1