ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/952/19 Справа № 185/2868/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року про призначення повторної стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи та направлення до медичного закладу для проведення експертизи
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року клопотання начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 задоволено, призначено у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000684 від 30 березня 2019 року повторну стаціонарну судову комплексну психолого-психіатричну експертизу та направлено ОСОБА_6 до медичного закладу для її проведення.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на наявність відомостей, які ставлять під сумнів результати раніше проведеної в межах кримінального провадження стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи. Так, слідчим суддею було встановлено, що згідно з висновком експерта № 103 від 23 травня 2019 року, ОСОБА_10 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розладу, що позбавило його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований на цей час не може усвідомлювати свої дії, керувати ними та потребує застосування примусового заходу медичного характеру. Разом із цим, слідчий суддя встановив й те, що ОСОБА_6 до проведення експертизи не перебував на обліку у лікаря-психіатра, що підтверджується довідкою КЗ Павлоградська міська лікарня. Окрім того, підозрюваний з 1980 року був власником мисливської зброї та йому надано право на її зберігання. З урахуванням наведених суперечливих обставин, слідчий суддя вважав за необхідне призначити повторну стаціонарну судову комплексну психолого-психіатричну експертизу.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити начальнику відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у задоволенні клопотання.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що слідчий суддя не врахував, що довідка лікувального закладу про те, що ОСОБА_6 не перебував на обліку у лікаря психіатра була врахована експертами під час проведення експертизи. Поряд із цим, з позиції захисту, слідчий суддя призначив повторну експертизу всупереч вимогам закону, не навівши конкретних положень попереднього висновку, які викликають сумніви, а також не обґрунтувавши неможливість їх усунення під час судового розгляду. На переконання адвоката, висновки слідчого судді суперечать вимогам закону в частині підстав для її призначення, тому ухвалу слідчого судді слід скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Частиною 1 статті 509 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:
1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Згідно з ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що за наявності підстав, передбачених ст. 509 КПК України, ухвалою слідчого судді від 09 квітня 2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000684 від 30 березня 2019 року, було призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу та направлено ОСОБА_6 до КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня для її проведення.
За результатами проведення експертизи висновком № 103 від 23 травня 2019 року встановлено, що ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного маячного розладу, що позбавило його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований на даний час не може усвідомлювати свої дії, керувати ними та потребує застосування примусового заходу медичного характеру.
Разом із цим, з огляду на встановлені слідчим обставини, наявності у ОСОБА_6 дозволу на зберігання та носіння мисливської зброї тривалий час, а також у зв`язку з відсутністю відомостей про перебування підозрюваного на обліку у лікаря-психіатра, слідчий поставив під сумнів цей висновок та вважав за необхідне з метою усунення цих протиріч звернутись до слідчого судді з клопотанням про призначення повторної стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи, яке було задоволено слідчим суддею з наведених мотивів, про що постановлено оскаржуване рішення.
Надаючи оцінку наявним в матеріалах провадження доказам, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в частині необхідності призначення повторної стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання обґрунтованості судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з того, що наявний висновок експертизи суперечить іншим матеріалам провадження, що може бути усунуто лише шляхом проведення повторної експертизи під час досудового розслідування.
Так, ст. 332 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:
1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;
2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509цього Кодексу;
3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
З огляду на вказані вимоги закону, повторна експертиза може бути призначена судом на стадії судового провадження та лише у разі неможливості усунення протиріч раніше проведених експертиз.
Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що необхідність встановлення психічного стану підозрюваного на стадії досудового розслідування зумовлена особливістю його проведення, а також рішенням, яке має бути прийнято після його закінчення.
Так, ч. 2 ст. 503 КПК України передбачає, що у разі якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.
Разом із цим, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 511 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
З урахуванням вказаних вимог закону, суперечності, які виникли на стадії досудового розслідування, задля забезпечення ефективності його проведення та дотримання розумних строків кримінального провадження, мають бути усунені саме органом досудового розслідування.
Колегія суддів звертає увагу, що у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 511 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
Отже, з наведених вимог закону слідує, що в разі не підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин неосудності особи, кримінальне провадження має бути розпочато знову, що значно обмежить права підозрюваного.
Колегія суддів зауважує, що кримінальним процесуальним законом не врегульовано питання проведення повторних експертиз, а тому за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, приймаючи це рішення слідчий суддя змушений застосувати найприйнятніший спосіб розгляду кримінального провадження та врахувати при цьому положення ч. 6 ст. 9 КПК України, де вказано, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів не встановила порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення.
Що стосується обґрунтованості встановлених ним підстав для призначення повторної експертизи, то вони є такими, що об`єктивно існують.
Як видно з долучених до клопотання доказів, зокрема відповіді на запит Павлоградскього ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_6 дійсно має дозвіл на носіння та зберігання вогнепальної зброї, що з урахуванням відсутності відомостей про перебування його на обліку у лікаря-психіатра, не узгоджується з встановленими експертами висновками щодо його неосудності.
Наведені обставини, на думку колегії суддів, вказують на необхідність повторного спостереження за підозрюваним в умовах медичного закладу та зумовлюють проведення повторної стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи та направлення ОСОБА_6 до цього закладу для її проведення.
Отже, апеляційний суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року про призначення повторної стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи та направлення до медичного закладу для проведення експертизи ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4