Провадження № 11-сс/4820/249/19
Справа № 677/831/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у закритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 15 травня 2019 року клопотання слідчого СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше судимого вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.06.2015 року за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 26.04.2019 року по відбуттю строку покарання,

запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 12 липня 2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000169 зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушення ч.1 ст.152 КК України.
12.05.2019 року ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, на підставі ст. 208 КПК України.

13.05.2019 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

12.05.2019 року приблизно о 03 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , раніше судимого 02.06.2015 року вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 26.04.2019 року по відбуттю строку покарання, який достовірно знав, що односельчанка ОСОБА_10 , яка проживає по АДРЕСА_2 , є особою похилого віку, проживає сама, виник умисел на її зґвалтування.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на зґвалтування ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , знаходячись біля домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , діючи умисно, перетнув огорожу прибудинкової території вказаного будинку, в якому проживає ОСОБА_10 , та постукав у двері вказаного будинку.

Надалі ОСОБА_10 відкрила вхідні двері і ОСОБА_7 без дозволу власниці будинку зайшов на веранду, після чого, діючи з прямим умислом, з метою вчинення насильницького статевого акту, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є особою похилого віку, проживає сама, викрутив лампочку освітлення та, з метою подолання її опору, пов`язаного з небажанням вступити у статевий акт, порушуючи її статеву недоторканість, застосовуючи до неї фізичне насильство, кинув її на диван, розташований у веранді вказаного будинку, та, утримуючи її руки своєю однією рукою, приспустив з неї штани, і під дією сили ваги свого тіла подолав таким чином її активний фізичний опір.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, ОСОБА_7 приспустив свої штани та нижню білизну та, всупереч волі ОСОБА_10 , яка в цей час намагалася чинити опір, здійснив дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним та анальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_10 з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди останньої (насильницький статевий акт), який продовжувався 4-5 хвилин, після чого зник з місця вчинення злочину.

Своїми умисними діями, які виразились у вагінальному та анальному проникненні в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.152 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 , будучи підозрюваним, усвідомлює, що за вчинення вищевказаного злочину йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років; він раніше судимий, що свідчить про можливість останнім продовжувати вчиняти інші злочини, перебуваючи на волі; незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Свої вимоги аргументує тим, що рішення слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є незаконним і необґрунтованим.

Вказує, що обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував дані про особу підозрюваного, не в повній мірі врахував його міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, не перевірив доводи прокурора та заперечення адвоката і підозрюваного щодо наявності чи відсутності ризиків, передбачених законом.

Зазначає захисник і про те, що його підзахисний підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, позитивно характеризується, проживає разом із своїми батьками та братом.

Крім того, прокурором не надано доказів можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілу чи свідків і не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також захисник вказує, що рішення слідчого судді постановлено без достатніх підстав та ним не розглянуто можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що є обов`язковим, як і не зазначено чому обрання менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Вказує, що діяння, передбачене ч.1 ст.152 КК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, та таке кримінальне провадження закривається за заявою потерпілої особи у разі відмови від підтримання приватного обвинувачення, а тому, у випадку відмови потерпілої, підозрюваний, перебуваючи під вартою, понесе непоправну втрату позбавлення особистої волі та свободи, що гарантується кожній людині Конституцією України.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованість пред`явленої підозри та дані про його особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування відносно підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, є безпідставними, оскільки, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя тим самим виключив можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів через неспроможність їх забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у кримінальному провадженні, з чим і погоджується колегія суддів.

Не заслуговують на увагу аргументи захисту про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, після звільнення з місць позбавлення волі, через невеликий проміжок часу (16 днів), вчинив новий умисний злочин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме про можливість останнім вчинити інше кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі.

Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість та наявність доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також його судимість.

Про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_7 , будучи підозрюваним, усвідомлює, що за вчинення вищевказаного злочину йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі від 3 до 5 років.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, сім`ї, не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для обрання підозрюваному більш м`якого виду запобіжного заходу.

Із наявної в матеріалах справи характеристики (а.с.25) вбачається, що компрометуючими матеріалами щодо ОСОБА_7 за період повернення з місць позбавлення волі Кульчинівський старостинський округ не володіє, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про наявність у підозрюваного позитивної характеристики.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Доводи сторони захисту про зворотнє, зокрема, про відсутність у клопотанні слідчого посилання на обставини, які доводять наявність зазначених ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Такі фактичні обставини слідчим викладені та в судовому засідання прокурором доведені.

Так, у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , які відомі слідству, наведено перелік доказів на підтвердження обґрунтованості підозри (протокол огляду місця події, протоколи допиту потерпілої, протоколи освідування особи, протоколи допиту свідків).

Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому відібрано пояснення у підозрюваного, витребувані та оглянуті матеріали кримінального провадження, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у посадової особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду від 15 травня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 липня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4