Справа 755/9813/18 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2746/2019 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст.393 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 26.09.2019 року включно. Визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 900 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 728 900 грн. із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1 ? 3 ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та на даний час не припинили свого існування. Окрім цього, суддею були враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан. Також суддя зважив на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , серед яких є і злочин, що відноситься до категорії тяжких.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що у відповідності до вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України обов`язок доведення наявності одного або кількох ризиків зазначених у клопотанні покладений саме на слідчого та прокурора. Звернув увагу на те, що прокурором письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 подано не було, натомість було заявлене клопотання в усній формі. Будь-яких даних, які могли б розглядатися як достатні та необхідні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, прокурором надано не було. На думку апелянта, формальний підхід до вирішення питання про продовження строку тримання під вартою суперечить практиці Європейського суду з прав людини, сформульованої зокрема у рішенні від 23.02.2012 року у справі «Клішин проти України», рішенні від 11.07.2006 року у справі «Бойченко проти України», рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України» та рішенні у справі «Ігнатов проти України», яка вимагає наявності виняткових обставин у кримінальному провадженні для тримання особи під вартою протягом тривалого строку. Просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або застосувати до нього заставу.
17 жовтня 2019 року до Апеляційного суду надійшла заява апелянта захисника ОСОБА_7 про відмову від поданої ним апеляційної скарги.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 403 КПК України, у зв`язку з відмовою захисника від апеляційної скарги та відсутністю апеляційних скарг від інших учасників судового розгляду, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закрити у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4