Справа № 357/9221/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2019 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:
у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за № 0000833 від 03.07.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого водія розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону: ОСОБА_4 ,
захисник-адвокат: ОСОБА_5 ,
обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду старшого водія розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду 26.02.2019 о 08.00 год. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та по 15.08.2019 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, фактичні обставини не оспорював. Зазначив, що в період з 26.02.2019 по 15.08.2019 не був на військовій службі, а перебував за своїм місцем проживання. Просив суворо не карати, щиро каявся у вчиненому, просив затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

15.08.2019 під час досудового слідства відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором військової прокуратур Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор військової прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 407 КК України у зазначених діяннях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, так суд враховує, що обвинувачений у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись статтями 317, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 15.08.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15.08.2019 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1