Справа № 357/4203/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003043 від 12.07.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бобруйськ, Білорусь, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в період часу з 04.05.2006 року до 22.05.2013 року працював у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді спеціаліста 1 категорії відділення комплектування, внаслідок чого він мав доступ до бланків та зразків тимчасових посвідчень військовозобов`язаних.

Після звільнення з роботи, за власним бажанням, ОСОБА_3 розповсюдив через знайомих йому осіб неправдиву інформацію, що він може від імені осіб, які перебувають на обліку у військкоматі, в установленому законодавством порядку надати послуги посередництва для оформлення документів військового обліку.

Влітку 2013 року до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_6 з проханням про оформлення у встановленому законодавством порядку належних документів військового обліку та отримання військового квитка, на що ОСОБА_3 погодився.

У зв`язку з цим, в період часу з літа 2013 року до 10.07.2018 року ОСОБА_7 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виготовив підроблений документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_6 , зокрема з використанням персонального комп`ютера та принтера на кольоровому папері виготовив бланк тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, до якого вніс друкований текст, шляхом копіювання на лицевій та зворотній стороні посвідчення наніс зображення печатки Білоцерківського ОМВК, після чого до виготовленого ним бланку власноручно вніс рукописні записи «1991, ОСОБА_6 , НОМЕР_1 , водій автомобілів, через відсутність бланків військових квитків зараховані в запас 0.04.2018 р. ЗУ «Про ВО і ВС ст. 18 п. 1 (досяг 27 років), видачі військового квитка, ОСОБА_8 ОСОБА_9 », внаслідок чого виготовив підроблений документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного про перебування ОСОБА_6 на військовому обліку Білоцерківського ОМВК. 10.07.2018 року ОСОБА_3 передав збув виготовлене ним тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_10 для подальшого використання останнім.

Далі 12.07.2018 року, коли ОСОБА_6 звернувся до Білоцерківського ОМВК з приводу зміни місця реєстрації та пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, який він отримав від ОСОБА_3 , зазначений підроблений документ у нього було вилучено.

Органами досудового розслідування вказаний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, ОСОБА_3 в період часу з 04.05.2006 року до 22.05.2013 року працював у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді спеціаліста 1 категорії відділення комплектування, внаслідок чого він мав доступ до бланків та зразків тимчасових посвідчень військовозобов`язаних.

Після звільнення з роботи, за власним бажанням, ОСОБА_3 розповсюдив через знайомих йому осіб неправдиву інформацію, що він може від імені осіб, які перебувають на обліку у військкоматі в установленому законодавством порядку надати послуги посередництва для оформлення документів військового обліку.

В січні 2016 року до ОСОБА_3 звернулась невстановлена досудовим розслідуванням особа з проханням про оформлення у встановленому законодавством порядку належних документів військового обліку та отримання військового квитка для ОСОБА_11 на що ОСОБА_3 погодився.

В зв`язку з цим, в період часу з січня 2016 року до липня 2018 року ОСОБА_7 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно виготовив підроблений документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_11 , зокрема з використанням персонального комп`ютера та принтера на кольоровому папері виготовив бланк тимчасового посвідчення військовозобов`язаного до якого вніс друкований текст, шляхом копіювання на лицевій та зворотній стороні посвідчення наніс зображення печатки Білоцерківського ОМВК, після чого до виготовленого ним бланку власноручно вніс рукописні записи «1995, ОСОБА_11 , 999, немає, 000, в замін військового квитка рішенням призовної комісії ПР № 2 від 03.09.2016 року визнаний не придатний до в/с в мирний час за гр. 1 ст. 83а НАК МОУ № 402-08., видачі військового квитка, ОСОБА_8 ОСОБА_9 », внаслідок чого виготовив підроблений документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного про перебування ОСОБА_11 на військовому обліку Білоцерківського ОМВК. В липні 2018 року ОСОБА_3 передав збув виготовлене ним тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_11 для подальшого використання останнім, через невстановлену досудовим розслідуванням особу.

Далі, 12.11.2018 року, коли ОСОБА_11 звернувся до Білоцерківського ОМВК по повістці про виклик та пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, який він отримав від ОСОБА_3 , зазначений підроблений документ в нього було вилучено.

Органами досудового розслідування вказаний злочин кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно.

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 в період часу з 04.05.2006 року до 22.05.2013 року працював у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді спеціаліста 1 категорії відділення комплектування, внаслідок чого він мав доступ до бланків та зразків тимчасових посвідчень військовозобов`язаних .

Після звільнення з роботи, за власним бажанням, ОСОБА_3 розповсюдив через знайомих йому осіб неправдиву інформацію, що він може від імені осіб, які перебувають на обліку у військкоматі в установленому законодавством порядку може надавати послуги посередництва для оформлення документів військового обліку.

На початку грудня 2018 року до ОСОБА_3 звернулась невстановлена досудовим розслідуванням особа з проханням про оформлення у встановленому законодавством порядку належних документів військового обліку та отримання військового квитка для ОСОБА_12 на що ОСОБА_3 погодився.

У зв`язку з цим, в період часу з грудня 2018 року до 20.01.2019 року ОСОБА_7 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виготовив підроблений документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_12 , зокрема з використанням персонального комп`ютера та принтера на кольоровому папері виготовив бланк тимчасового посвідчення військовозобов`язаного до якого вніс друкований текст, шляхом копіювання на лицевій та зворотній стороні посвідчення наніс зображення печатки Білоцерківського ОМВК, після чого до виготовленого ним бланку власноручно вніс рукописні записи «85, ОСОБА_12 , НОМЕР_1 , водій автомобілів, через відсутність бланків військових квитків зараховані в запас 28.11.2010 р. ЗУ «Про ВО і ВС» ст. 18 п. 1 (досяг 25 років), видачі військового квитка, ОСОБА_8 ОСОБА_9 », внаслідок чого виготовив підроблений документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного про перебування ОСОБА_12 на військовому обліку Білоцерківського ОМВК. 20.01.2019 року ОСОБА_3 передав збув виготовлене ним тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_12 для подальшого використання останнім, через невстановленому досудовим розслідуванням особу.

Далі 01.02.2019 року, коли ОСОБА_12 звернувся до Білоцерківського ОМВК з приводу зміни місця реєстрації та пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, який він отримав від ОСОБА_3 зазначений підроблений документ в нього було вилучено.

Органами досудового розслідування вказаний злочин кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення та збут документів вчинене повторно.

Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , 12 квітня 2019 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією:

за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

за ч. 3 ст.358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_3 буде призначене покарання за:

ч. 1 ст. 358 КК України - у виді 1 року позбавлення волі;

ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточну міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесені до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 61 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Матеріальну та моральну шкоду злочинами не завдано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 12 квітня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

ч. 1 ст. 358 КК України - у виді 1 року позбавлення волі;

ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточну міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 17 361,55 (сімнадцять тисяч триста шістдесят одна гривня 55 копійок) грн.

Речовий доказ по справі: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 та приписне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0003043 від 12.07.2018 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1