Справа №: 398/490/18
провадження №: 1-кп/398/352/19
УХВАЛА
Іменем України

"07" листопада 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників - адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
перекладача - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом м. Києва кримінальне провадження № 0000258 за обвинуваченням: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 60 днів, мотивуючи тим, що ризики застосування запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків ,продовжити злочинну діяльність. Строк тримання під вартою закінчується 16.11.2019 р.Обвинувачені затягують розгляд справи.
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, офіційно не працевлаштовані, проживають в іншій місцевості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти продовження строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_8 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою можливо змінити на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечує проти продовження йому строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 підтримує думку обвинуваченого ОСОБА_7 , зазначивши, що ризики, зазначені прокурором не підтверджені.

Судова колегія, заслухавши думку учасників процесу щодо заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
В п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
В рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів та тяжкого злочину, обвинувачений ОСОБА_6 є раніше судимим за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, одружений, офіційно не працевлаштований, особистих доходів для проживання не має. Крім того, ОСОБА_6 є громадянином Грузії, на території України проживає нетривалий час. Також, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в Кіровському районному суді в Кіровоградській області розглядається кримінальне провадження за ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, розгляд справи не завершений. Обвинувачений ОСОБА_7 також раніше судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжких злочинів, вчинених в період іспитового строку, одружений, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, проживав не за місцем постійної реєстрації в м. Миколаїв, був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів на території Кіровоградської області. Враховуючи зазначені обставини соціальні зв`язки обвинувачених не є стійкими. На даний час по справі не допитані свідки та потерпілі. Дана справа викликала значний суспільний інтерес.
Судова колегія дійшла висновку, і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, ризики, які були визначені ухвалами суду про обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали та не зменшились. Зміна запобіжних заходів на більш м`які, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді. Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинувачених під вартою та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Судова колегія вважає, що тримання обвинувачених під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, судова колегія виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу , приймаючи до уваги особи обвинувачених, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід - тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на 60 днів з 07.11.2019 року до 05.01.2020 р. включно.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на 60 днів з 07.11.2019 року до 05.01.2020 р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Строк подачі апеляційної скарги обвинуваченим обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3