Справа № 548/483/19
Провадження №1-кп/548/86/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000490 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лосинівка, Ніжинського району, Чернігівської області, який мешкає: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, пенсіонер, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22.09.2018 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «Фіат» державний номер НОМЕР_1 рухався на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», на 228 км. + 580 м., поблизу с. Ковтуни Хорольського району, Полтавської області, при цьому порушив п. 10.1 та п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не переконався в безпеці виконання свого маневру, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Ленд Крузер» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 який рухався назустріч, по своїй смузі для руху.

Внаслідок порушення вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , що призвело до даної дорожньо-транспортної події, пасажир автомобіля «Фіат» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №65-А від 06.02.2019 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: рана лівої гомілки; синці обличчя, грудної клітки, правої сідниці, лівого плеча та правого стегна; садна правого ліктьового суглобу, правої та лівої гомілки; осадження шкіри на правій молочній залозі, на рівні грудини, на грудній клітці зліва; множинні переломи ребер зліва по декількох анатомічних лініях; перелом стернального кінця лівої ключиці; перелом грудного відділу хребта на рівні 8-го хребця з розходженням та пошкодженням спинного мозку на цьому рівні; відкритий перелом обох кісток гомілки; плямисті, соковиті субарахноїдальні крововиливи по всій поверхні обох півкуль головного мозку та мозочку; крововиливи в м`які тканини голови; розриви парієтальної та вісцеральної плеври та тканини лівої легені. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі і могли утворитися при зіткненні двох легкових автомобілів, в салоні одного з яких знаходилася потерпіла, на що вказують характер та локалізація ушкоджень, а також дані обставини справи та відносно до живої людини кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх отримання. Смерть гр. ОСОБА_8 наступила від травматичного шоку, внаслідок множинних переломів ребер, грудного відділу хребта, лівої ключиці та обох кісток гомілки, які явились результатом тупої травми.

Крім того, внаслідок порушення вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , що призвело до даної дорожньо-транспортної події, пасажир «Тойота Ленд Крузер» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 22.02.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів лівої плечової кісті зі зміщенням уламків та латерального виростку лівої плечової кістки, струсу головного мозку, утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі. Дані тілесні ушкодження могли утворитися при вказаних обставинах і вказаний строк, як вказано в описовій частині ухвали і кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 86 від 19.02.2019, у діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 та п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.

Невідповідності з вимогами п. 10.1 та п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з виникненням обставин даної пригоди.

Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 та п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.

Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння злочину, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить призначити покарання не повязане з реальним позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст.67 КК України, не встановлено.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, має похилий вік, відшкодування заподіяної злочином шкоди, обставини, які помякшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не виявлено, думку потерпілих, які на суворій мірі покаранні не наполягали та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, зважаючи на конкретні обставини по справі, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого, приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КК України, особа може бути звільнена лише від відбування покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі.

Статтею 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 основне покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_4 , мета покарання передбачена ч.2,3 ст.50 КК України, буде досягнута при призначенні йому за ч.2 ст.286 КК України покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки із застосуванням ст.75 КК України звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, ст.286 КК України, суд -

ЗАСУДИВ :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки з покладенням на ОСОБА_4 обовязків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню -

- автомобіль "Фіат" державний номерний знак НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_4 ;

- автомобіль " Тойота Ленд Крузер " державний знак НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_10 .

- автомобіль " Шкода Октавіа " державний знак НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лосинівка, Ніжинського району, Чернігівської області, який мешкає: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, ідентифікаційний номер : НОМЕР_5 на користь держави судові витрати по справі в сумі 5434,00 грн. за проведення експертиз .

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

ГоловуючийОСОБА_1