Провадження №11-кп/801/585/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001815 від 07.05.2018р., за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2019р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останні рази: 23.12.2013 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 263 КК України до 150 годин громадських робіт; 02.11.2015 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 510 грн.;
виправдано за ч. 3 ст. 185 КК України, в зв`язку з недоведеністю його вини у скоєнні злочину.
Процесуальні витрати по проведенню експертизи вирішено віднести на рахунок держави.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 07.05.2018 року о 05:30 год. перебував по запрошенню ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_2 . В даній квартирі ОСОБА_6 час від часу залишався на ночівлю.
Маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, діючи таємно, повторно, скориставшись відсутністю власника квартири, ОСОБА_6 шляхом зламу у невстановлений спосіб врізного замка проник до однієї з кімнат квартири та викрав звідти телевізор торгової марки «Ergo» моделі «LЕ22D30», діагоналлю екрана 22 дюйма та аерогриль торгової марки «Delfa» моделі «DНТ-11», належні ОСОБА_9 . Вказані речі ОСОБА_6 поклав до ковдри та разом з ними вийшов із кімнати.
В подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 3999-4000/18-21 від 23.07.2018 року, вартість вищевказаних телевізора становить 2000 грн., аерогриля - 500 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн.
Такі дії ОСОБА_6 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2019р. обвинуваченого ОСОБА_6 виправдано за ч. 3 ст. 185 КК України, через недостатність наданих доказів стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_6 , оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_10 самостійно викрав та виніс з квартири речі своєї матері, а саме телевізор та аерогриль, які в подальшому планував здати до ломбарду, а ОСОБА_6 участі у дані крадіжці не брав, та, після затримання ОСОБА_10 поліцейськими, здав приготовані ОСОБА_10 речі до ломбарду.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання на виконання вироку суду. Також вирішити питання з процесуальними витратами та речовими доказами.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що свідок ОСОБА_10 повністю змінив покази, які ним надавались під час досудового розслідування, щодо викрадення ним майна у матері, та які слід оцінювати критично. Також було встановлено, що після затримання ОСОБА_10 05.05.2018р. працівниками поліції ОСОБА_6 залишився у квартирі та здав викрадене майно, яке йому не належало, до ломбарду лише 07.05.2018р., а не 05.05.2018р. після затримання. Крім того, судом не взято до уваги покази потерпілої та свідків, покази самого обвинуваченого, які різняться з показами свідків та обставинами справи. А також залишено судом поза увагою доказ договір позики від 07.05.2018р., згідно якого ОСОБА_11 отримав позику у сумі 500 грн. під заставу телевізора марки «Ergo».

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу щодо скасування виправдувального вироку та просить ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним за ч. 1 ст. 185 КК України, так як не здобуто доказів, що саме він проник в кімнату, звідки викрадені вказані речі, але він без дозволу розпорядився ними, тобто, таємно заволодів, із корисливих мотивів, та передав ОСОБА_11 для здачі в ломбард і отримав кошти, що підтверджується показами ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 , договором позики, який підтверджує здачу телевізора в ломбард і отримання за це коштів, потерпіла ОСОБА_9 підтримала апеляційну скаргу прокурора, оскільки вважає, що її син ОСОБА_10 обмовив себе, даючи покази в суді першої інстанції про те, що він здійснив крадіжку, не заперечує, що ОСОБА_6 знайомий з її сином та неодноразово перебував в квартирі де проживав її син, також повідомила, що на час огляду нею кімнати з якої було викрадено речі було виявлено, що двері були зачинені, але спилена верхня частина у дверей через яку і відбулося проникнення в кімнату, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 заперечили проти апеляційної скарги прокурора та вважають висновки суду про виправдання ОСОБА_6 обґрунтованими і в ході апеляційного розгляду спростовано ще раз обвинувачення ОСОБА_6 в тому, що він проник, шляхом зламу врізного замка, до кімнати в якій знаходились речі потерпілої, а також заперечують проти кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він не викрадав речі у потерпілої, а розпорядився ними, бо до затримання ОСОБА_10 просив ОСОБА_6 здати ці речі на свій паспорт, та не повідомив ОСОБА_6 , що вони викрадені, обвинувачений ОСОБА_6 дав покази аналогічні тим, що ним надавались в суді першої інстанції, також пояснив, що забрав кошти у ОСОБА_11 за зданий телевізор, а гриль залишився, оскільки його не взяли у ломбарді, покази ОСОБА_10 на досудовому слідстві про непричетність до крадіжки пояснює тим, що йому було соромно перед мамою, дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення свідка ОСОБА_10 , ознайомившись з доводами апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам провадження та суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема договору позики від 07.05.2018р. не дано жодної оцінки, а також не дано належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_6 , який намагається перекласти відповідальність на іншу особу, а пояснення свідка ОСОБА_10 необхідно оцінити критично.
Проте доводи прокурора не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду.
В ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_10 пояснював, що він, потребуючи коштів, вирішив викрасти речі з кімнати матері, яка є потерпілою в даному провадженні. Оскільки кімната була зачинена і ключа у нього не було, то він вирішив проникнути шляхом спилювання частини дверей, що і зробив, де взяв з кімнати телевізор та гриль, які вирішив занести у схованку, а потім попросити когось про їх здачу в ломбард, зустрів ОСОБА_6 , після залишення речей у схованці, придбали спиртне та розпили, коли його попросили працівники поліції пройти з ними, він закрив квартиру на ключ, оскільки не хотів, щоб дізнались, що у нього знаходиться ОСОБА_6 , також повідомив, що ОСОБА_11 неодноразово здавав речі в ломбард, на його прохання, що зробив і цього разу, підтвердив, що не повідомив про крадіжку, щоб не дізналась його мати про це, в суді першої інстанції і в апеляційній інстанції його покази відповідають дійсності.
В ході дослідження протоколу огляду місця події та фототаблиці до протоколу огляду місця події, за участю потерпілої ОСОБА_9 , встановлено, що замок дверей в кімнату № НОМЕР_1 , де зберігались речі потерпілої, не був пошкоджений, а є пошкодження верхньої частини дверей, проте обвинувачення, без належних доказів, зазначило, що ОСОБА_6 , шляхом зламу врізного замка проник до кімнати де зберігались телевізор «Ergo» та аерогриль « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Доказів пошкодження замка не надано, а потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що замок був у робочому стані і вона його відкрила своїм ключем, бачила на підлозі залишки від випилювання дверей та пилку, однак дані обставини не знайшли відображення в протоколі огляду місця події.
В заяві про вчинення злочину зазначено, що невідома особа через вікно проникла до її квартири та викрала телевізор та аерогриль.
Проте в суді не було спростовано обставин, встановлених слідством, що проникнення через вікно не було, окрім того, ОСОБА_6 перебував в даній квартирі на запрошення ОСОБА_10 , а тому дана заява не може бути доказом винності ОСОБА_6 .
Договір позики за яким ОСОБА_11 отримав позику від ПП «Ломбарду Приват» у сумі 500 грн. під заставу телевізора, ніхто із учасників провадження не спростував, оскільки ОСОБА_6 не заперечував, що дійсно дав ОСОБА_11 телевізор для здачі в ломбард, але сам по собі договір позики не може бути доказом вини ОСОБА_6 , оскільки він оцінений у сукупності з іншими доказами, які спростовують факт крадіжки телевізора саме ОСОБА_6 .
Покази свідка ОСОБА_11 також не дають підстави вважати, що ОСОБА_11 було відомо, що саме ОСОБА_6 викрав дані речі і він збував вкрадені речі.
За таких обставин не доведено зібраними доказами, що обвинувачений ОСОБА_6 поза всякими сумнівами, вчинив проникнення в кімнату потерпілої ОСОБА_9 звідки викрав зазначені речі.
Зважаючи на покази свідка ОСОБА_9 , апеляційний суд також не знаходить підстав для визнання винним ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, як про це зазначав прокурор в ході судових дебатів, оскільки встановлено, що ОСОБА_6 не викрадав даних речей у потерпілої, дані речі знаходились у ОСОБА_10 , який переніс їх у схованку та говорив ОСОБА_6 , що хоче їх здати, щоб отримати кошти, а потім їх викупити, але у нього не було документів, тому він користувався послугами інших осіб, зокрема ОСОБА_11 , про що було відомо ОСОБА_6 і він звернувся до ОСОБА_11 , вказуючи, що це речі ОСОБА_10 .
Такі дії не підпадають під ознаки ч. 1 ст. 185 КК України, а тому немає підстав для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2019р. щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: