Провадження №1-кп/748/331/19
Єдиний унікальний № 748/2568/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23 вересня 2019 року за № 0000083, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Чернігівського району Чернігівської бласті, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимиого в силу ч.1 п.4 ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 20 від 15 березня 2018 року, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на тимчасове ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, 22 серпня 2019 року незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
07 вересня 2019 року ОСОБА_3 госпіталізовано до Чернігівської обласної лікарні де останній почав проходити стаціонарне лікування, після заввершення якого 16 вересня 2019 року повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Так, обвинувачений солдат ОСОБА_5 без поважних причин обов`язки військової служби у період з 22 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року не виконував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та перебуваючи переважно у м. Чернігові та с. Нове Чернігівського району Чернігівської обл.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Підтвердив, що дійсно з 22 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року не виконував обов`язки військової служби, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого, що виразились у нез`явленні вчасно на службу до військової частини без поважних причин, в мовах особливого періоду, крім воєнного стану, органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини справи, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини, те, що він є учасником бойових дій, посередньо характеризується за місцем служби. З урахуванням викладеного, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.407 КК України у межах санкції статті за інкримінований йому злочин у виді позбавлення волі та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На момент ухвалення цього вироку ОСОБА_3 відбув покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2019 року, за яким засуджений за ч.4 ст. 407, 69, ч.1 ст. 71 КК України до чотирьох місяців арешту з відбуванням на гауптвахті, тому в силу ч.1 п.4 ст. 89 КК України вважається таким, що не має судомості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 органом досудового слідства не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1