Справа № 357/5777/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 9.11.2010 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 195 ч.2,15, 185 ч.3,309 ч.2,263 ч.1,199 ч.1,15 ч.2 ст.191,70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 23.06.2011 р. Васильківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3,70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:
31 березня 2019 р. близько 19 години ОСОБА_6 знаходився за місцем свого спільного проживання з батьком потерпілим ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де помітив, що його батько знаходиться на дивані в спальній кімнаті. Зважаючи, що в ОСОБА_6 були тривалі неприязні відносини та особисті образи до батька, то в цей час в нього виник умисел на заподіяния смерті своєму батьку ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті ОСОБА_8 наніс не менше семи ударів лезом сокири по лівій частині голови ОСОБА_8 , внаслідок чого завдав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепа та ушкодженням мозку.

Відповідно до висновку експерта №229-161 від 17 травня 2019 року, ушкодження на голові мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_6 пояснив, що він дійсно

31 березня 2019 р. близько 19 години знаходився за місцем свого спільного проживання з батьком потерпілим ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , де помітив, що його батько знаходиться на дивані в спальній кімнаті. До цього в нього був конфлікт із батьком. У них були тривалі неприязні відносини та особисті образи. Підійшовши до батька він наніс йому біля семи ударів лезом сокири по лівій частині голови, заподіявши батькові відкриту черепно-мозкову травму з багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепа та ушкодженням мозку, від чого настала його смерть. У вчиненому розкаюється. Дуже жалкує про вчинене. У будинку крім нього і батька не було більше нікого. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Не заперечує що від його дій настала смерть батька. Кваліфікацію його дій за ст. 115 ч.1 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_6 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і добровільної згоди обвинуваченого, захисника, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 115 ч.1 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені ОСОБА_6 умисного вбивства свого батька ОСОБА_8 , він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 24 ч.2 КК України, при вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України.

ОСОБА_6 раніше судимий. Відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом визнається рецидив злочинів п.1 ч.1 ст. 67 КК України.

ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 26.03.2010 р. з діагнозом синдром залежності від опіатів в стадії ремісії.

На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 197 від 15.05.2019 р. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на легкий когнітивний розлад. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому вираженому афективному стані. який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, і знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, обставину, яка пом`якшує покарання, обставину, яка обтяжує покарання, офіційно не працює, дійшов висновку, що ОСОБА_6 представляє підвищену небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тобто призначення покарання у виді позбавлення волі у ближче до нижньої межі санкції ст. 115 ч.1 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд визнає, що призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання передбаченого санкцією ст. 115 ч.1 КК України, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи обставини справи, обставину, яка пом`якшує покарання, його відношення до вчиненого.

Цивільний позов, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: сокиру, подушку, куртку чорного кольору, штани, кухонний ніж, слід знищити; мобільні телефони, передані потерпілій ОСОБА_9 за розпискою від 5.04.2019 р., слід вважати повернутими власнику.

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 01 квітня 2019 р. затриманий, 03 квітня 2019 р. відносно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 23 липня 2019 р.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 період досудового тримання його під вартою з 01 квітня 2019 р. до 22 липня 2019 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити попередній у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 20 вересня 2019 р.

Речові докази: сокиру, подушку, куртку чорного кольору, штани, кухонний ніж - знищити; мобільні телефони, передані потерпілій ОСОБА_9 за розпискою від 5.04.2019 р. - вважати повернутими власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3