печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника третьої особи адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Віс груп плюс» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року за клопотанням Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000064 від 15.03.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальності «Компанія Віс груп плюс» звернулось до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року за клопотанням Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 на петлю кришки люка в кількості 9 000 одиниць, упор передній в кількості 120 одиниць, у кримінальному провадженні № 0000064 від 15.03.2017 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що арештоване майно є власністю ТОВ «Компанія Віс груп плюс», який є добросовісним власником майна. ТОВ «Компанія Віс груп плюс» будь-якого відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, немає; жодній посадовій особі ТОВ «Компанія Віс груп плюс» про підозру не повідомлено; дані про те, що арештоване майно є предметом злочину чи отримане незаконним шляхом відсутні, що обумовлює необхідність скасування арешту майна. Крім того, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з завданням кримінального провадження та перешкоджає господарській діяльності товариства.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання представник особи, яка подала клопотання, не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «Компанія Віс груп плюс», подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій просив вирішити питання про скасування арешту майна на розсуд суду.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні представника особи, яка подала клопотання, та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2017 року за № 0000064, за фактами привласнення грошових коштів державних підприємств у великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року задоволено клопотання Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України, підполковника поліції ОСОБА_3 та накладено арешт на майно, вилучене 16.02.2018 року під час проведення обшуку у приміщеннях філії «Дарницький вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 74, в тому числі, на петлю кришки люка в кількості 9 000 одиниць, упор передній в кількості 120 одиниць.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року вбачається, що при накладенні арешту, в тому числі, на петлю кришки люка в кількості 9 000 одиниць, упор передній в кількості 120 одиниць, слідчий суддя виходив, що вказане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000064 від 15.03.2017 року.

Разом з тим, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі договору зберігання № 01-18-29-01 від 29.01.2018 року філія «Дарницький вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» прийняло на відповідальне зберігання від ТОВ «Компанія Віс груп плюс» упорів передніх та упорів задніх в кількості 240 одиниць, що підтверджується актом прийому-передачі до договору зберігання № 01-18-29-01 від 13.02.2018 року.

На підставі договору зберігання № 02-18-01-01 від 01.02.2018 року філія «Дарницький вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» прийняло на відповідальне зберігання від ТОВ «Компанія Віс груп плюс» петлі кришки люка в кількості 9 000 одиниць, що підтверджується актом прийому-передачі від 02.02.2018 року до договору зберігання № 02-18-01-01 від 01.02.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження № 0000064 зареєстроване 15.03.2017 року, повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні жодній службовій особі ТОВ «Компанія Віс груп плюс» не вручалося; ТОВ «Компанія Віс груп плюс» не є юридичною особою щодо якої здійснюється дане провадження, не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням; дані про те, що вилучене майно є доходом від вчиненого кримінального правопорушення або отримане за рахунок доходів від вчиненого кримінального правопорушення відсутні.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ТОВ «Компанія Віс груп плюс» можливості розпоряджатися та користуватися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує права власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки дослідженні в судовому засідання матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та/або є предметом кримінального правопорушення, службові особи ТОВ «Компанія Віс груп плюс» причетні до вчинення кримінальних правопорушень, відомості щодо яких внесено до ЄРДР, що виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Віс груп плюс» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року за клопотанням Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000064 від 15.03.2017 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року за клопотанням Старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000064 від 15.03.2017 року на майно, вилучене 16.02.2018 року під час проведення обшуку у приміщеннях філії «Дарницький вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 74, а саме, на петлю кришки люка в кількості 9 000 одиниць, упор передній в кількості 120 одиниць.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1