В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002922 від 10 квітня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, з середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 н.м.д.г., що становить 850 грн; вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України від 07 травня 2019 року до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 10 квітня 2019 року приблизно о 11 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Миру, 11, біля загальноосвітньої школи № 146, а саме біля паркану знайшла три прозорих поліетиленових пакета зі згортками фольги, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору та з пігулками в кожному із пакетів в загальній кількості 9 штук, у яких, як ОСОБА_3 вважала, знаходиться наркотичний засіб «метадон».

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_3 поклала вище вказаний наркотичний засіб «метадон» до правої зовнішньої кишені штанів, в які була одягнута та почала незаконно його зберігати при собі, без мети збуту.

10 квітня 2019 року приблизно о 11 годині 50 хвилин, за адресою: м. Київ, пр- т. Миру, 13-Б, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , яка повідомила, що зберігає при собі наркотичний засіб - «метадон (феданон)».

В подальшому, 10 квітня 2019 року в період часу з 14 години 00 хвилини до 14 годину 07 хвилин, за адресою м. Київ, пр-т. Миру, 13-Б, слідчо - оперативною групою Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, під час проведення якого ОСОБА_3 , за її добровільною згодою, з правої зовнішньої кишені штанів, в які вона була одягнена, було виявлено та вилучено три прозорих поліетиленовий пакета, всередині яких перебував наркотичний засіб «метадон (фенадон)», маса «метадону (фенадону)» у речовинах складає 0,314 г; шість пігулок з сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол), загальна маса дифенгідраміну (димедролу) у речовинах та в таблетках складає 0,653 г; 3 пігулки з сильнодіючим лікарським засобом зопіклон, загальна маса зопіклону у таблетках становить 0,020 г, які ОСОБА_3 , незаконно повторно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта №11-2/3648 від 10 липня 2019 року:

Надані на дослідження кристалічна речовина білого кольору масою 0,297 г., кристалічна речовина білого кольору масою 0,247 г та кристалічна речовина білого кольору масою 0,282 г містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

Надана на дослідження таблетки білого кольору загальною масою 0,30 г, таблетки білого кольору загальною масою 0,30 г та таблетки білого кольору загальною масою 0,30 г містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

Надані на дослідження таблетка білого кольору, вкрита оболонкою жовтого кольору з відтиском «КМП», масою 0,17 г, таблетка білого кольору вкрита жовтого кольору з відтиском «КМП», масою 0,17 г, таблетка білого кольору вкрита жовтого кольору з відтиском «КМП», масою 0,17 г містить сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон.

Надані на дослідження кристалічна речовина білого кольору масою 0,297 г, кристалічна речовина білого кольору масою 0,247 г та кристалічна речовина білого кольору масою 0,282 г містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

Маса метадону (фенадону) у речовинах становить 0,113 г, 0,119 г, 0,082, а маса дифенгідраміну (димедролу) у речовинах становить 0,140 г, 0,086 г, 0,166 г.

Загальна маса метадону (фенадону) у речовинах складає 0,314 г.

Надана на дослідження таблетки білого кольору загальною масою 0,30 г, таблетки білого кольору загальною масою 0,30 г та таблетки білого кольору загальною масою 0,30 г містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

Маса дифенгідраміну (димедрол) становить 0,087 г, 0,087 г, 0,087 г.

Загальна маса дифенгідраміну (димедролу) у речовинах та в таблетках складає 0,653 г.

Надані на дослідження таблетка білого кольору, вкрита оболонкою жовтого кольору з відтиском «КМП», масою 0,17 г, таблетка білого кольору вкрита жовтого кольору з відтиском «КМП», масою 0,17 г, таблетка білого кольору вкрита жовтого кольору з відтиском «КМП», масою 0,17г містить сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон.

Маса зопіклону в таблетках становить 0,0068 г, 0,0068 г, 0,0068 г.

Загальна маса зопіклону у таблетках становить 0,020 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список №1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, дала покази, підтвердила вище викладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялась у вчиненому.

Вказала, що дійсно 10 квітня 2019 року приблизно о 11 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Миру, 11, біля загальноосвітньої школи № 146, а саме біля паркану знайшла три прозорих поліетиленових пакета зі згортками фольги всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору та з пігулками в кожному із пакетів в загальній кількості дев`ять штук, у яких, як вона вважала, знаходився наркотичний засіб «метадон», які в подальшому поклала кишені штанів та почала зберігати його при собі для особистого вживання без мети збуту. Через нетривалий проміжок часу була затримана працівниками поліції та в присутності понятих добровільно видала вказаний наркотичний засіб.

Остання виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просила суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненні злочину, наявність на утриманні п`ятьох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судима, має незняту і непогашену у встановленому порядку судимість, повідомила, що покарання у виді штрафу за попереднім вироком не сплатила за збігом тяжких життєвих обставин та на даний час органом виконання встановлюється розстрочка його виплат, її вік, стан здоров`я, в стані вагітності не перебуває, спосіб життя (неодружена, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , є єдиною годувальницею в сім`ї, офіційно не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, проте має тимчасові підробітки); тяжкі сімейні обставини, а саме смерть 13 серпня 2019 року цивільного чоловіка та батька трьох її малолітніх дітей ОСОБА_9 , повідомила, що на даний час пройшла курс замісної терапії від наркотичної залежності та має намір в подальшому пройти стаціонарне лікування, стала на шлях виправлення та зробила відповідні висновки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, а саме наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 того ж Кодексу та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України, а також з урахуванням наявності вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року та скоєння нового злочину обвинуваченою за даним вироком до постановлення попереднього вироку, у порядку ч.4 ст. 70 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Також, при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує положення п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року № 7, згідно з якими, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, і за таких умов кожний вирок виконується самостійно. Оскільки суд дійшов до висновку про можливість відбуття покарання обвинуваченої ОСОБА_3 з випробуванням за злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, тобто без реального його відбуття, тому остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року, врахувавши вимоги ч.3 ст.72 КК України про самостійне виконання покарання у виді штрафу.

Враховуючи викладене, суд вважає остаточне призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням пропорційним вчиненому злочину та таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, що обраний ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року за відсутності клопотань про його обрання чи зміну, слід вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. 72 КК України покарання призначене ОСОБА_3 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року у виді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., яке враховане у вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року - виконувати самостійно.

Вважати продовженим обраний, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 2512 гривень 16 копійок (висновок № 11-2/3648 від 10 липня 2019 року).

Речовий доказ у кримінальному проваджені спеціальний пакет №0025523, в якому знаходиться наркотичний засіб «метадон (фенадон)», масою 0,314 г; сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 0,653 г; сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, загальною масою 0,020 г, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченій роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя