Ухвала
Іменем України
05 листопада 2019 року
м. Київ
справа № 466/7017/15-к
провадження № 51-3492 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року стосовно нього
встановив:
Засуджений звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування вищезазначених судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, попередньо поновивши йому строк на касаційне оскарження. В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку засуджений посилається на те, що він розірвав договір із захисником 10 серпня 2019 року на представництво та захист його інтересів у даному кримінальному провадженні, протягом одного тижня з 7 серпня 2019 року по 14 серпня 2019 року перебував на лікуванні, а для підготування та зібрання документів йому був потрібен час.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.

Проте, подана засудженим касаційна скарга в якій порушується питання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить будь-якого належного обґрунтування підстав для поновлення цього строку, оскільки переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців із дня оголошення рішення судом апеляційної інстанції ще 16 квітня 2019 року за присутності захисника засудженого, за текстом поданої касаційної скарги ним не наведено.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження.
Також, засуджений може звернутись у встановленому порядку для отримання кваліфікованої правової допомоги при складанні касаційної скарги або до адвоката або до відповідного регіонального Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК Україникасаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року стосовно нього повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3