ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2212/18
Провадження № 1-кп/210/205/19

"17" вересня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
обвинувачених: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302 КК України, ОСОБА_16 , у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.2 та ч.3 ст.302 КК України, ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.301 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказаний обвинувальний акт.

17 вересня 2019 року прокурором ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлено клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки його строк закінчується 20 вересня 2019 року та продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_14 у вигляді домашнього арешту, оскільки його строк закінчується 20 вересня 2019 року. Прокурор обґрунтовує своє клопотання тим, що ризики, які враховувались під час обрання даного запобіжного заходу відносно обвинувачених на сьогоднішній день не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_8 зазначили, що заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, просили обрати домашній арешт в нічний час.

Обвинувачена ОСОБА_14 та її захисник ОСОБА_7 також заперечували проти продовженні строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просили суд запобіжний захід відносно ОСОБА_14 обирати у вигляді особистого зобов`язання.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали позицію обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх захисників.

Обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 також підтримали позицію обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх захисників.

Представник потерпілих ОСОБА_24 у вирішенні даного питання підтримав клопотання прокурора.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, колегія суддів, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішення клопотань прокурора, суд бере до уваги, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302 КК України, за вчинення одного з яких, а саме, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України Законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до 12 років.

Також, суд враховує, що згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч.6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При визначенні питання доцільності продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд бере до уваги, що ОСОБА_13 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при зміні запобіжного заходу, на даний час, втратили свою актуальність, тому колегія суддів приходить до висновку щодо продовження ОСОБА_13 відповідного запобіжного заходу ще на два місяці.

Крім того, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а тому вважає за доцільне, продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків у раніше визначеному обсязі, згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.07.2019 року.

При визначенні питання доцільності продовження ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, суд бере до уваги, що ОСОБА_14 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, раніше не судима, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при зміні запобіжного заходу останній, на даний час втратили свою актуальність, тому приходить до висновку щодо продовження ОСОБА_14 відповідного запобіжного заходу ще на два місяці.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження строку цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_13 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_13 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_13 залишати своє фактичне місце мешкання, цілодобово;

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 17 вересня 2019 року до 15 листопада 2019 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_14 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 22-00 години до 06-00 години ранку.
Покласти на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені нею правопорушення, здати на зберігання суду свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.
Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 17 вересня 2019 року до 15 листопада 2019 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_13 та обвинуваченій ОСОБА_14 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання відповідним підрозділам органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 2 статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3