Справа № 712/7984/19
Провадження № 1кс/712/4573/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0003119 від 28.04.2018 слідчою СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одружений, на утриманні має двоє малолітніх дітей, не працюючий, депутатом, учасником ліквідації ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за раптово виниклим умислом, діючи цілеспрямовано, за попередньою змовою із ОСОБА_7 у невстановлений слідством період часу і місці умисно придбав у невстановленої особи, для подальшого збуту у невстановлений спосіб згортки із наркотичним засобом «метадон», та з моменту придбання, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зберігав її до 11 год. 00 хв. 11.05.2019 з метою подальшого збуту для особистого матеріального збагачення.

Так, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту придбаного ним раніше наркотичного засобу «метадон», який був розфасований по згорткам з фольги та упакований до гумових пакунків, після чого таємно приховано у вигляді «закладок» по різних місцях на території м. Черкаси, де 11.05.2019 приблизно о 11 год. 00 хв. під час телефонної розмови використовуючи мобільний телефон із номером НОМЕР_1 ОСОБА_5 здійснюючи свій злочинний намір з метою власного матеріального збагачення, незаконно збув наркотичний засіб «метадон», що був прихований у вигляді «закладок» під камінням біля сходин навпроти 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , особі із зміненими анкетними даними, а саме: 2 гумові згортки, у яких знаходились згортки із фольги з вмістом кристалоподібної речовини, що відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/756 від 10.06.2019 у 2-х гумових згортках, у яких знаходились згортки із фольги з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка надана на експертизу, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб димедрол (дифенгідрамін). Загальна маса метадону в наданій на експертизу речовині складає 0,180 г. Загальна маса димедролу (дифенгідраміну) в наданій на експертизу речовині складає 0,050 г, за що отримав через перерахування коштів на мобільний номер телефону НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 800 гривень, після чого придбаний п/е пакет із вмістом згортку з фольги з речовиною ОСОБА_8 було добровільно видано працівникам поліції, який поміщено до с/п № 4474638.

У ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , його причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
12.06.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що з метою попередження запобігання спроб підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків та понятих у кримінальному провадженні, шляхом умовляння, погроз, підкупу чи інше; перешкоджати кримінальному провадженню, користуючись своїми злочинними зв`язками, та враховуючи, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи міру покарання в разі доведення його вини, що підвищує імовірність вчинення вище зазначених ризиків, а також те, що у кримінальному провадженні мається декілька фігурантів, а тому шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти вказаним ризикам, так як враховуючи тяжкість злочину застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним.

У зв`язку з цим просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні, заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та просили в задоволенні клопотання відмовити та застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області було розпочато кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003119 від 28.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 307 КК України.

12.06.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна

11.06.2019 року, ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків та понятих у кримінальному провадженні, шляхом умовляння, погроз, підкупу чи інше; перешкоджати кримінальному провадженню, користуючись своїми злочинними зв`язками.
Однак слідчим та прокурорами не доведено та не надано доказів наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, прокурором та слідчим не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності,наявності злочинних зв`язків).
Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Крім того, згідно ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.
Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.
В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак, сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.
Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує необґрунтованість ризиків про які зазначив прокурор, а також не наведення переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має визначене місце проживання, на утриманні малолітніх дітей, перебуває в цивільному шлюбі, з огляду на відсутність належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку немає, тому слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21-00 год. до 06-00 год. та саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і тих, які прокурор вважає пріоритетними.

Керуючись, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21-00 години по 06-00 годину ранку.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Визначити строк дії ухвали тривалістю в два місяці - по 13 серпня 2019 року включно.
Строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту винесення ухвали суду, тобто з 13 червня 2019 року.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати :
1) за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
3) утримуватися від спілкування з свідками, експертами за відсутністю слідчого, прокурора або захисника;
4) не відвідувати місця, де знаходяться розважальні заклади.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено « » червня 2019 року о « » год. « » хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний ОСОБА_5