УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2019 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України, -,

в с т а н о в и в :
12.09.2019 року захисник ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить суд визнати затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 11.09.2019 року незаконним та постановити ухвалу про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Скарга мотивована тим, що 11.09.2019 року оперативними співробітниками поліції затримано ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Вважає, що затримання було не законним, так як було порушено ст. 208 КПК України, тобто затримання не відбулося під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Просить суд визнати затримання незаконним та негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав просить задовольнити.

Підозрюваний підтримав свого захисника, просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні пояснила, що після вчинення злочину проводились невідкладні слідчі дії та оперативно розшукові заходи, які дозволили встановити можливо причетної до вчинення злочину особи, після чого були проведені санкціоновані обшуки за відомою адресою, в ході яких було вилучено речовину(порошок блакитного кольору ) у згортку. ОСОБА_6 12.09.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України.

Вислухавши захисника, підозрюваного, слідчого, дослідивши матеріали скарги, , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені нате законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Відповідно до п.1,2 ч.1, ч.4,5 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, з а який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин .Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч.2,3 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або незвільнена з-під варти після внесення заставив установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

За вимогами ч. 5 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

Аналіз наведених норм, свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 11.09.2019 року ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст.208 КПК України,

Як пояснив слідчий, підставами затримання ОСОБА_4 були п.п. 1, 2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме цю особу застали безпосередньо після вчинення злочину.

Твердження захисника щодо незаконного затримання ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_4 був затриманий саме після виявлення кримінального правопорушення.

Так встановлено, що після затримання підозрюваного та проведення його обшуку, були виявлені та вилучені речі, які є предметами вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, очевидні ознаки вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ч.2,3 ст. 206, п.1,2 ч.1, ч.4,5 ст. 208,ст. 209, ч.1 ст. 210, ч. 1 ст. 211, п.3 ч.3 ст. 212, ч.4 ст. 213, 395 КПК України,

у х в а л и в :
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя