УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2019 року

м. Київ
справа № 733/207/19

провадження № 51-1939впс19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження № 733/207/19 за її скаргою на постанову старшого слідчого СВ УСБ України в Чернігівській області про закриття кримінального провадження № 0000146, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження № 733/207/19 за її скаргою на постанову старшого слідчого СВ УСБ України в Чернігівській області про закриття кримінального провадження № 0000146 з Деснянського районного суду м. Чернігова до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання ОСОБА_4 мотивоване тим, що Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 20 березня 2019 року в порушення, на її думку, норм ч. 2 ст. 32 КПК та ч. 13 ст. 31 КПК направив матеріали провадження № 733/207/19 до найбільш територіально віддаленого суду, а саме до Деснянського районного суду м. Чернігова, а тому ОСОБА_4 вимагає направити вказане провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Крім того, ОСОБА_4 просить проводити судове провадження за її участі в режимі відеоконференції.
Перевіривши клопотання ОСОБА_4 та матеріали провадження колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на таких підставах.
Частиною 1 ст. 34 КПК визначений вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
При цьому, абзацом шостим ч. 1 цієї ж статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Однак, жодної із вищенаведених підстав для направлення провадження з одного місцевого суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів клопотання ОСОБА_4 не містить.
Також Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_4 , що положеннями ст. 34 КПК не передбачено неодноразове здійснення процедури в порядку зазначеної статті в одному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями апеляційного суду, оскільки це суперечить закріпленим у ст. 2 вказаного Кодексу завданням кримінального провадження, а відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.
Як убачається з матеріалів провадження, доводи, зазначені в клопотанні ОСОБА_4 , вже були предметом розгляду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК, який ухвалою від 22 квітня 2019 року залишив клопотання ОСОБА_4 без задоволення, а ухвалами від 06 та 24 травня 2019 року відмовив у відкритті за зазначеним клопотанням.

У вказаних ухвалах суду касаційної інстанції містяться вичерпні відповіді на всі доводи ОСОБА_4 з питань передачі провадження за її скаргою до іншого суду, які по суті аналогічні тим, що наведені у поданому клопотанні.
При цьому у клопотанні ОСОБА_4 фактично заперечує законність рішення апеляційного суду, яке відповідно до положень Глави 32 КПК не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Враховуючи наведене та те, що спори про підсудність між судами не допускаються, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за поданим клопотанням ОСОБА_4 , а зазначене клопотання необхідно повернути особі, яка його подала.
З таких обставин відсутні й підстави для вирішення питання стосовно участі ОСОБА_4 в дистанційному судовому провадженні та про витребування додаткових матеріалів.
Керуючись статтями 2, 34, 369, 371 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження № 733/207/19 за її скаргою на постанову старшого слідчого СВ УСБ України в Чернігівській області про закриття кримінального провадження № 0000146, з Деснянського районного суду м. Чернігова до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Повернути подане клопотання ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3