В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 21.04.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доході громадян 1360 грн., який не сплачений, проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України

У С Т А Н О В И В:

4 жовтня 2017 р. близько 15 години 20 хвилин ОСОБА_4 зайшов до відділення «Укрпошта» № 4, що знаходиться за адресою вул. Гайок, 54 у м. Біла Церква Київської області з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переліз через металеве загородження, яке віддаляє відвідувачів пошти від її працівників, та незаконно проник до технічного приміщення пошти, придатного для зберігання товарно-матеріальних цінностей та до якого немає вільного доступу особам, окрім працівників пошти, де в той час перебувала потерпіла начальник вказаного поштового відділення ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 підійшов до одного із столів на якому знаходився мобільний телефон марки «Нокіа» модель 2323 вартістю 228 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа» модель 3110 вартістю 380 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» вартістю 35 грн. та сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., належні потерпілій ОСОБА_6 та відкрито викрав вказане майно.

З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 668 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України не визнав та пояснив, що вказаний злочин він не вчиняв. Не перебував у місці злочину. Вважає помилковими твердження потерпілої про те, що саме він вчинив вказаний злочин. Позов не визнає.

Незважаючи на невизнання свої винуватості, винуватість ОСОБА_4 підтверджується доказами, дослідженими судом:

показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 4 жовтня 2017 р. близько 15 години 20 хвилин вона перебувала у приміщенні поштового відділення по вул. Гайок, 54 у м. Біла Церква, де працює начальником відділення. У цей час до відділення зайшов чоловік у куртці, з пов`язкою чи шарфом на обличчі, на голові у якого був капюшон. Звертаючись до неї сказав: ограблєніє, налічку давай. Вона сказала що налічки не має. Після цього грабіжник став на стіл. Переліз через бар`єр/решітку. Опинився поряд з нею. Почав відкривати шухлядки столу, дивився по шулядах, там грошей не було. Після цього він узяв мішок із фальшивими грішми. Два її мобільні телефони «Нокіа» із сім-картами ОСОБА_7 і Київстар, які лежали на столі, і сказавши «я пішов мене чекають» вийшов із відділення. Усе відбувалося протягом не більше 10 хвилин. Нападник не погрожував їй. У цей час до відділення ніхто не заходив. Коли вона вийшла з відділення за грабіжником, який вийшов через двері, то останнього вже більше не бачила. Вона добре запам`ятала очі грабіжника, його голос, зріст, одяг. Під час досудового розслідування вона впізнала особу яка здійснила грабіж. Категорично стверджує, що саме обвинувачений, який перебуває у залі суду вчинив вказаний злочин. Це він вчинив грабіж. Вона не помиляється, говорить суду правду. Раніше грабіжника вона не бачила. Позов підтримує. Просить його задовольнити. Із речей їй нічого не повернуто. Покарання просить призначити обвинуваченому на розсуд суду. Вона підтверджує, що саме у вилученій у обвинуваченого куртці та джинсах, він був одягнений коли вчинив злочин відносно неї;

показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що на початку жовтня минулого року, їй зателефонувала із стаціонарного телефону її мати і сказала, що її пограбували на роботі. У її матері був стрес. Грабіжник зайшов до відділення, перестрибнув через решітку до неї. Ходив по приміщенню шукав гроші, потім знайшовши сумку із фальшивими грошима, забрав їх та 2 мобільних телефони «Нокіа», належні матері і вийшовши із відділення пошти та зник. 2 мобільні телефони «Нокіа» 2006,2008 років. На одному розбите скло. Документи на ці телефони відсутні. Ці телефони вона дала матері для користування. Мати казала їй що запам`ятала очі, одяг, зріс, голос нападника. Мати їй пізніше повідомила, що у поліції вона впізнала грабіжника;

показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що восени 2017 р. ОСОБА_10 , який був одягнений у капелюх чи бейсболу, куртку, джинси приходив до ломбарду по бул. Олександрійському на критому ринку у м. Біла Церква і просив оцінити за скільки можна закласти мобільний телефон. Коли подивилися мобільний телефон і сказали ціну за яку він може його закласти, ОСОБА_10 пішов. Мобільний телефон був Нокіа чи Самсунг, із дешевих, кнопочний. Він впізнає ОСОБА_10 як особу, яка намагалася тоді у ломбард здати мобільний телефон. До цього і потім він ОСОБА_10 не бачив, не знав. ОСОБА_10 схожий дуже на ту особу, яка заходила до ломбарду;

показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що був на роботі у ломбарді по бул. Олександрійському восени 2017 р. коли зайшов обвинувачений здати телефон. Обвинувачений коли прийшов не представився. Він прицінявся за яку вартість мобільний телефон можна здати до ломбарду Він питав скільки приблизно стоїть цей телефон. Телефон був дешевий, кнопочний. Обвинуваченого впізнає як особу, що приходила до нього до ломбарду для оцінки мобільного телефону. До ОСОБА_10 він виходив на зал. До і після цього ОСОБА_10 не бачив у ломбарді. Із категоричністю, саме по обличчю, може сказати що саме обвинувачений приходив до ломбарду;

письмовими доказами:

заявою ОСОБА_6 від 04.10.2017 р. до Білоцерківського ВП про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка 4.10.2017 р. в приміщенні відділення № 4 «Укрпошти» відкрито викрала належні їй два мобільних телефони;

протоколом огляду місця події від 04.10.2017 р. з фото таблицями, відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення пошти по вул. Гайок, 54 у м. Біла Церква;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав на фото № 3 особу ( ОСОБА_4 ) яка приходила до ломбарду з мобільним телефоном для його оцінки;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав на фото № 1 особу ( ОСОБА_4 ) яка приходила до ломбарду з мобільним телефоном для його оцінки;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.10.2017 р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала під № 2 особу ( ОСОБА_4 ) яка відкрито викрала належні їй два мобільних телефони. У судовому засіданні переглянуто відеозапис вказаної слідчої дії;

протоколом огляду місця події від 12.10.2017 р., відповідно до якого у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 вилучені: куртка, джинси, мобільний телефон марки Нокіа; протоколом огляду предметів від 12.10.2017 р. з фото таблицею: куртки коричневого кольору, джинс, мобільного телефону Нокіа; постановою про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 12.10.2017 р.: куртки коричневого кольору, джинс, мобільного телефону Нокіа;

висновком судової товарознавчої експертизи від 12.10.2017 р., відповідно до якого ринкова вартість бувших у користуванні мобільного телефону Нокіа 2323, Нокіа 3110, сім-карти оператора мобільного зв`язку Київстар та Лайфсел, станом на 04.10.2017 р. становить 668 грн.;

речовими доказами: курткою коричневого кольору з капюшоном, джинсами, які оглянуті в судовому засіданні.

Досліджені докази, дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд, визнає їх допустимими, достовірними, такими що узгоджуються між собою, достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого, захисника про непричетність обвинуваченого до вчинення вказаного злочину, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , письмовими доказами дослідженими судом. Суд визнає ці доводи обвинуваченого, захисника способом обраного захисту з метою уникнення обвинуваченим покарання за вчинений злочин.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 186 ч.3 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_4 раніше судимий 21.04.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1360 грн., який не сплачений.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнається рецидив злочинів ст.ст. 34,67 ч.1 п.1 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

ОСОБА_4 перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2017 р. Під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, будучи засудженим за умисний злочин до покарання у виді штрафу, через нетривалий час знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, що свідчить про стійку злочинну спрямованість його поведінку, вперте небажання стати на шлях виправлення, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, те, що він офіційно не працює, досудову доповідь відділу з питань пробації, думку потерпілої щодо покарання, дійшов висновку, що ОСОБА_4 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції ч.3 ст. 186 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_4 менш суворого покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, буде недостатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання. Призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання на переконання суду не буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, враховуючи вартість викраденого майна, буде явно несправедливим через суворість.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не сплачений штраф у розмірі 1360 грн. за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 21.04.2017 р. Тобто ОСОБА_12 не відбув вказане покарання.

Відповідно до ст. 72 ч.3 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

За таких обставин суд має призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, зазначивши у вироку, що покарання у виді штрафу призначене за сукупністю вироків виконується самостійно.

Суд, вирішуючи цивільний позов потерпілої про стягнення із обвинуваченого матеріальних збитків в розмірі 668 грн., на підставі ст.22,1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України вважає позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 174 ч.4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_13 від 13.10.2017 р. накладено арешт на тимчасово вилучене 12.10.2017 р. під час огляду квартири АДРЕСА_2 майно: мобільний телефон марки Нокіа модель 112 з сім картою оператора мобільного зв`язку Київстар, куртку коричневого кольору марки «Gile» та джинси світло синього кольору марки «Diesel industry».

Речові докази: бувші у користуванні: куртку коричневого кольору марки «Gile», джинси світло синього кольору марки «Diesel industry», які зберігаються у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області, враховуючи думку учасників судового засідання, слід знищити; бувший у користуванні мобільний телефон марки Нокіа модель 112 з сім картою оператора мобільного зв`язку Київстар, який зберігається у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області, враховуючи думку учасників судового засідання, слід повернути ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 06.10.2017 р. затриманий, 09.10.2017 р. відносно нього застосований запобіжний захід у видів тримання під вартою. У зв`язку із закінченням строку дії ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , він 18.03.2018 р. був звільнений з-під варти. Після звільнення з-під варти ОСОБА_4 до суду не з`являвся. Ухвалою суду від 20.11.2018 р. відносно ОСОБА_4 знову застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, 20.11.2018 р. він в залі суду взятий під варту.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2017 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і штрафом в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доході громадян, тобто 1360 грн.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 листопада 2019 р.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк досудового тримання його під вартою з 06 жовтня 2017 р. до 18 березня 2018 р. та з 20 листопада 2018 р. до 13 листопада 2019 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 12 січня 2020 р.

Відповідно до ст. 72 ч.3 КК України покарання у виді штрафу призначене ОСОБА_4 за сукупністю вироків виконується самостійно.

Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 668 грн.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_13 від 13.10.2017 р. арешт майна: куртки коричневого кольору марки «Gile», джинс світло синього кольору марки «Diesel industry», мобільного телефону марки Нокіа модель 112 з сім картою оператора мобільного зв`язку Київстар.

Речові докази: бувші у користуванні: куртку коричневого кольору марки «Gile», джинси світло синього кольору марки «Diesel industry», які зберігаються у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області, враховуючи думку учасників судового засідання - знищити; бувший у користуванні мобільний телефон марки Нокіа модель 112 з сім картою оператора мобільного зв`язку Київстар, який зберігається у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області, враховуючи думку учасників судового засідання - повернути ОСОБА_4 .

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного для після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області