Житомирський апеляційний суд
Справа №273/950/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 115 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000121 за апеляційними скаргами прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2019 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Калюс, Новоушицького району, Хмельницької області, українки, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої, -
обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Вважає, вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у ньому, фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що висновок суду про те, що обвинувачена ОСОБА_10 не бажала смерті потерпілому ОСОБА_12 та вчинила убивство при перевищенні меж необхідної оборони є помилковим, оскільки дані обставини спростовуються протоколом слідчого експерименту із обвинуваченою від 03.04.2018 року, показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також письмовими доказами дослідженими в суді. Вказує, що посилання суду на те, що зібрані стороною обвинувачення докази не доводять умисел ОСОБА_10 на заподіяння смерті ОСОБА_12 , є безпідставними, оскільки всі докази обвинувачення визнані судом допустимими та обґрунтованими і вони є достатніми, тому суд безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_10 за ст.118 КК України, а не за ч.1 ст.115 КК України, як зазначено в обвинувальному акті.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить провести часткове судове слідство, вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді семи років позбавлення волі. Вважає, що вирок є незаконним, та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що при винесенні вироку суд першої інстанції допустив протиріччя та фактично не зазначив мотивів, з яких перекваліфікував дії ОСОБА_10 з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України. Вказує, що за відсутності доказів, які б свідчили про те, що винна особа передбачала та бажала настання смерті потерпілого від своїх дій, вона повинна нести відповідальність за настання фактичних наслідків цих дій, в даному випадку -за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, а тому дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2019 року ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України та призначено їй покарання у вигляді 3-х років обмеження волі.

Обрано засудженій ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили та направлено її до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_10 вирішено обчислювати з моменту взяття під варту.
Зараховано обвинуваченій ОСОБА_10 в строк відбуття покарання час знаходження під вартою до дня прибуття до виправного центру включно, за правилами передбаченими ст. 72 КК України, з урахуванням того, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 16119 гривень 71 коп. судових витрат на проведення судово-молекулярної-генетичної експертизи.
Вирішено питання щодо речових доказів.
У вироку суду зазначено, що 02.04.2018, близько 21 години 30 хвилин, за місцем проживання по АДРЕСА_1 між ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_12 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння на грунті ревнощів виникла суперечка, під час якої у ОСОБА_10 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 перебуваючи на кухні житлового будинку взяла з тумбочки у праву руку кухонний ніж, яким нанесла ОСОБА_12 один удар у місце розташування життєво важливого органу - в шию, спричинивши колото-різане поранення шиї зліва з ушкодженням внутрішньої яремної вени та здавлення сонної артерії, що супроводжувалось гострою крововтратою з геморагічним шоком та ішемічним враженням головного мозку і ускладнилось набряканням та здавленням головного мозку, яке має прямий причинний зв`язок з настанням смерті та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті та ознакою небезпеки для життя.
Смерть ОСОБА_12 настала від колото-різаного поранення шиї зліва з ушкодженням внутрішньої яремної вени та здавлення сонної артерії, що супроводжувалось гострою крововтратою з геморагічним шоком та ішемічним враженням головного мозку і ускладнилось набряканням та здавленням головного мозку.
Також, суд у вироку зазначив, що оскільки вина ОСОБА_10 у вчинені умисного вбивства ОСОБА_12 не доведена поза розумним сумнівом, суд робить висновок про невірну кваліфікацію дій обвинуваченої та вважає, що її дії слід кваліфікувати за ст.118 КК України, як умисні дії, які виразилися у умисному вбивстві, вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги прокурора та в часткове підтримання апеляційної скарги потерпілої, пояснення потерпілої ОСОБА_8 в підтримання своєї апеляційної скарги та в часткове підтримання апеляційної скарги прокурора, доводи захисника - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_10 в заперечення апеляційних скарг прокурора та потерпілої, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також, докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції за результатами судового розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, виклав у мотивувальній частині формулювання обвинувачення, яке зазначено в обвинувальному акті, проте, дійшов до висновку про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України.

Таким чином, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а тому вирок суду першої інстанції не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.
Крім того, судом першої інстанції допущені протирічча у вироку, оскільки не встановлено спрямованість умислу обвинуваченої. Так, судом встановлено, що у обвинуваченої ОСОБА_10 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, на грунті ревнощів, виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 .. При цьому в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зібрані стороною обвинувачення докази не доводять умислу ОСОБА_10 на заподіяння смерті ОСОБА_12 .. Отже, судом не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням часу, місця, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення.
Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З урахуванням того, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає, що ухвалений ним вирок з наведених підстав підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Оскільки вирок суду із зазначених вище підстав, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, то колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційних скарг, які підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід усунути вказані недоліки, дослідити всі обставини кримінального провадження та перевірити доводи апеляційних скарг, надати їм належну оцінку, в залежності від встановленого визначитися з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: