УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників скаржників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши скаргу підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України,

У С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях № 0000001, № 0000002 та 0000003 від 8 січня 2019 року, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, а саме неприйнятті законного та обґрунтованого рішення, яке він мав прийняти в межах даних кримінальних проваджень у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України та зобов`язанні вчинити дії.

Скаргу мотивовано тим, що ГСУ ФР ДФС України проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000336 від 13 вересня 2013 року, до якого також були об`єднанні матеріали кримінального провадження № 0000051 від 3 серпня 2017 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Далі, відповідно до змісту скарги, в подальшому були виділені три окремі провадження, а саме № 0000001, № 0000002 та 0000003 від 8 січня 2019 року, однак прокурор, починаючи з 15 січня 2019 року, добре знаючи, що строки досудового розслідування закінчилися, допускає бездіяльність, яка виражається у неприйнятті законних процесуальних рішень про закриття проваджень, які він повинен та зобов`язаний прийняти у відповідності до вимог ст. 283, 297 КПК України.

В судовому засіданні представники скаржників адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожний окремо, скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор, а також слідчий, вважали, що відсутні підстави для задоволення скарги, при цьому надали матеріали на обґрунтування своїх доводів.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів скарги, ГСУ ФР ДФС України проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000336 від 13 вересня 2013 року, до якого також були об`єднанні матеріали кримінального провадження № 0000051 від 3 серпня 2017 року, при цьому в рамках цього кримінального провадження повідомлено про підозру: 30 листопада 2017 року - ОСОБА_5 (у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України), 11 грудня 2017 року - ОСОБА_7 (у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України), а 12 грудня 2017 року - ОСОБА_6 (у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України).

Далі, з матеріалів кримінального провадження № 0000336 від 13 вересня 2013 року були виділені три окремі провадження, а саме № 0000001, № 0000002 та 0000003 від 8 січня 2019 року щодо відповідно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:
1) закрити кримінальне провадження;
2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Водночас, як встановлено в судовому засіданні по згаданим кримінальним провадженням (№ 0000001, № 0000002 та 0000003) будь-яких дій, визначених ст. 283 КПК України, прокурором не здійснено.
Крім того, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147 - VIII внесено зміни у ст. 219 КПК України, зокрема частину третю викладено у наступній редакції: «Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.»
При цьому, згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, положення ст. 219 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
Як встановлено в судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000051 (в рамках якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) зареєстровано в ЄРДР 3 серпня 2017 року з подальшим об`єднанням з іншими кримінальними провадженнями (об`єднане кримінальне провадження - № 0000336 від 13.09.2013).

Редакція ст. 219 КПК України на момент повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передбачала, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, при цьому граничний строк досудового розслідування становить дванадцять місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Також, згідно ч. 3 ст. 219 КПК України наведеної редакції, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Водночас, аналогічний зміст положень ч. 3 ст. 219 КПК України (щодо строку із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу) містить і редакція ст. 219 КПК України, яка в силу п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIIIне має зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
Слідчий суддя звертає увагу, що інший порядок обчислення строків досудового розслідування (на момент реєстрації кримінального провадження № 0000336 - 13.09.2013) визначав, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а граничний строк досудового розслідування становить дванадцять місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, при цьому строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.

Водночас, інших правил обрахування згаданого строку процесуальний закон не містив, а й отже строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в період дії зазначеної редакції ст. 219 КПК України (на момент реєстрації кримінального провадження № 0000336 - 13.09.2013) входив у загальний строк досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, завершення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбулось відповідно 11 та 9 січня 2019 року, і після цього матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом до суду не направлені, як і не вирішені інші питання, передбачені ст. 283 КПК України, в тому числі з приводу наявності підстав для закриття кримінального провадження.

В цьому аспекті, на переконання слідчого судді, слід відмітити, що згідно вимог ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з дій, наведених і цій нормі закону, проте на даний час, як встановлено в судовому засіданні, має місце бездіяльність останнього у згаданій частині.
Про неприпустимість зволікання у процесуальному визначенні на відповідному етапі кримінального переслідування вказує і практика Європейського суду з прав людини, зокрема і рішення Суду «Єлоєв проти України» від 6.11.2008 (заява №17283/02), згідно якого встановивши у згаданій справі, що тривалість провадження була надмірною та не відповідала вимозі «розумного строку», Суд зауважив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів.
Відповідно до положень ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на бездіяльність прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, в тому числі про зобов`язання вчинити певну дію.
Водночас, слідчий суддя вважає безпідставним вимоги скаржників в частині зобов`язання прокурора,який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінальних проваджень №0000001, №0000002 та №0000003 від 8.01.2019 здійснити відповідну процесуальну дію в межах даних проваджень шляхом винесення постанови на підставі п. 1 ч. 2 ст. 283 та ст. 284 КПК України, оскільки винесення саме такого процесуального рішення (на підставі п. 1 ч. 2 ст. 283 та ст. 284 КПК України) має відбутися виключно на основі правових висновків безпосередньо прокурора, з урахуванням обставин, які встановлені під час всього періоду досудового розслідування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 22, 26, 220, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Генеральної прокуратури України в рамках кримінальних проваджень №0000001, №0000002 та №0000003 від 8.01.2019 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України, яка здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінальних проваджень №0000001, №0000002 та №0000003 від 8.01.2019 вирішити питання у належний процесуальний спосіб щодо наявних правових підстав для здійснення дій, визначених ст. 283 КПК України, в межах даних кримінальних проваджень.

В іншій частині скарги відмовити.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 21 червня 2019 року о 14 годині 45 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1