Справа № 185/2389/19
Провадження № 1-кп/185/455/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2019 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в теперішній час знаходиться в реабілітаційному центрі, розташованому по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-17 липня 2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 121 КК України до п`яти років розбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком три роки;
-30 травня 2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125, ст.. 71 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі та штрафу 510 грн. Звільнений 26.11.2010 року умовно достроково на один рік шість місяців одинадцять днів;
-31 жовтня 2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі та штрафу 510 грн. Звільнився 05.09.2014 року з Синельниківської ВК за відбуттям строку покарання,
-30 січня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном один рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ОСОБА_4 , 11.02.2019 року, приблизно о 11.50 год., більш точний час судом не встановлено, проходячи по території Західно-Донбаського професійного ліцею, розташованого по вул. Дніпровській, 571 в м. Павлограді Дніпропетровської області, на землі біля паркану побачив одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений рідиною коричневого кольору.
Переконавшись, що вказана рідина коричневого кольору містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено, у останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 в цей же день та в цей же час, в тому ж місці, незаконно придбав підняв з землі вказаний медичний шприц з рідиною коричневого кольору, та поклав до правої кишені одягненої на нього, тим самим незаконно придбав одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл. з рідиною коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, обіг якого заборонено, та почав зберігати його при собі без мети збуту, для особистого вживання.
11 лютого 2019 року, о 12.40 год., під час його поверхневої перевірки співробітниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, на території Західно-Донбаського професійного ліцею, розташованого по вул. Дніпровській, 571 в м. Павлограді Дніпропетровської області, у ОСОБА_4 , в присутності понятих, було виявлено працівниками поліції знайдений ним шприц об`ємом 5 мл., з рідиною коричневого кольору, масою 2,8717 г., яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, загальною масою 0,1577 г./в перерахунку на суху речовину/.
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
12 березня 2019 року, під час досудового розслідування, між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності адвоката останнього, була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком один рік, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном один рік.
Зазначеною угодою визначено зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
У відповідності до ст.469 ч.4 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч.1 ст.309 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 12 березня 2019 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 858 грн.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 березня 2019 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в ході проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 858 /вісімсот п`ятдесят вісім/грн. 00 коп.
- речовина темно-коричневого кольору, вміст якої є небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено, який міститься в медичному шприці об`ємом 5 мл. /на момент здачі 2,2573 г./, які зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000665) знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .