ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001812 від 28.04.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, перебуває в цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ст. 186 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
27.04.2019 приблизно о 03 год. 30 хв. у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні БО "Комплексний заклад соціального захисту для осіб, що потрапили в складні життєві обставини", що по пров. 1-му Іподромному,15-а в м. Житомирі, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належить незнайомому йому працівнику вказаного закладу ОСОБА_6 , який останній тримав в руках.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 , який він тримав в руках, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив та усвідомлюючи, що ОСОБА_6 за ним спостерігає, приклавши значу фізичну силу, шляхом ривка, вихопив із рук останнього мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-G350E та утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 відкрито викрав майно ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-G350E, в корпусі чорного кольору, вартістю 719 грн. 17 коп., чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

27.06.2019 року прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 підставі ст. ст. 468,469,472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 у виді 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просить проводити підготовче судове засідання у його відсутність. Письмово підтвердив свою добровільну згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутність потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так суду надано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. При цьому, останній засвідчив, що надання письмової згоди є добровільним, усвідомленим кроком та не є наслідком вчинення будь-яких протиправних дій щодо нього.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, який згідно ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення судової експертизи, суд в порядку ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 27.06.2019 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн.

Речові докази: мобільний телефон 3 марки «Samsung» моделі SM-G350E, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у користуванні його володільця.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вирок негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1