В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000129 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2019 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої згідно ст. 89 КК України,

- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2019 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнена від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України на неї покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради 9240 грн 68 коп витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 .

Вирішено питання про речові докази.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок скасувати в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та ухвалити у цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 засудженою за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, вимог ст. 75 КК України не дотримався.

Посилається на те, що при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, суд вказав на її щире каяття, що хоча й пом`якшує покарання, але істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину і суспільну небезпечність особи обвинуваченої.

На думку апелянта, судом першої інстанції недостатньо враховано обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, з якою обвинувачена перебуває у близьких відносинах. Також, недостатньо враховано, що обвинуваченою вчинено тяжкий злочин, наслідком якого стало спричинення істотної шкоди здоров`ю ОСОБА_9 .

Просить врахувати, що тілесні ушкодження нанесені обвинуваченою у спосіб завдання не менше 5 проникаючих ножових ударів в область життєво важливих органів, у т.ч. серця з пошкодженням навколосерцевої сумки і артерії, та живота з пошкодженням печінки. Звертає увагу на малозначний привід вчинення злочину.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не надано оцінки даним про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює і суспільно-корисною діяльністю не займається, мешкає не за місцем реєстрації, що ставить під сумнів реалізацію контролю за виконанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, судом першої інстанції належно не враховано висновок досудової доповіді органу пробації про високу ймовірність вчинення обвинуваченою повторного правопорушення і що її виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства і окремих осіб.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

19 січня 2019 року біля 21 год 30 хв в м. Вознесенську Миколаївської області, в приміщенні спальної кімнати житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , після вживання алкогольних напоїв, між потерпілим ОСОБА_9 та його співмешканкою обвинуваченою ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з приводу розбитого пульта дистанційного управління від телевізора, виникла сварка.

Під час сварки обвинувачена ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, умисно, взяла зі столу ніж, яким нанесла не менше п`яти ударів в область грудної клітини та тулуба потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого спричинила потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної клітини з пошкодженням навколосерцевої сумки і артерії та проникаюче поранення живота з пошкодженням печінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнана винною в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Її дії кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченої та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, повторно дослідивши дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, не судима згідно ст. 89 КК України, а також висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину у відношенні особи, з якою обвинувачена перебуває у близьких відносинах.

На думку суду, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

В цій частині вирок не оскаржується.

Разом з тим, є слушними доводи апелянта про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність через безпідставне застосування вимог ст. 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ці вимоги закону не дотримані при ухваленні вироку.

Звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що за наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_6 , її ставлення до вчиненого, думки потерпілого, який вважав за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_6 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд вважає, що такий висновок є помилковим.

Так, суд першої інстанції належним чином не оцінив ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який є тяжким злочином.

Крім того, недостатньо враховані обставини злочину, а саме, що ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно з незначного приводу спричинила потерпілому не менше п`яти ударів ножем у важливо життєві органи, заподіявши небезпечні для життя тілесні ушкодження. Характер таких дій ОСОБА_6 вказує на їх підвищену суспільну небезпечність.

Окрім того, не надана належна оцінка даним про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка хоча у вчиненому розкаялася, не судима згідно ст. 89 КК України, але характеризується посередньо, вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Поза увагою суду залишився висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.

Суд вважає, що думка потерпілого про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням не є достатньою підставою вважати за можливе її звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з огляду на вищенаведені дані про обставини злочину, про особу обвинуваченої та за наявності двох обставин, які обтяжують покарання, які встановлені судом першої інстанції.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, який вчинила ОСОБА_6 , зазначені відомості про її особу, за наявності обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про неможливість її виправлення без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, судом першої інстанції застосовано закон, який не підлягав застосуванню, а тому вирок підлягає скасуванню в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з ухваленням нового вироку відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 407, п.4 ч.1 ст. 409, п.2 ч.1 ст. 413 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424,425, 532 КПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2019 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати в частині звільнення її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженою за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня затримання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3