ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Cправа: 657/1072/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/391/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

іменем України

17 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000329 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 червня 2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 календарних днів до 06.08.2019 року включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 08.06.2019 року о 17.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , мотивів раптово виниклих неприязних відносин, на ґрунті словесного конфлікту, з метою умисного вбивства, із застосуванням помпової рушниці марки «МЦ 21-12» «12Х70» «934640» здійснив один постріл в бік ОСОБА_9 та один постріл в бік ОСОБА_10 , в результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень вони померли на місці події.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.1 ч.2 ст.115 КК України умисне вбивство двох або більше осіб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на незаконність ухвали слідчого судді. В обґрунтування доводів указує, що слідчим суддею не перевірено обґрунтованість пред`явленої підозри, зокрема, наявність у підозрюваного тілесних ушкоджень та обставини, за яким ним було застосовано зброю, не перевірено його версію щодо самозахисту. Також суд не з`ясував відношення ОСОБА_11 до повідомленої йому підозри. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, які виправдовують застосування найсуворішого запобіжного заходу. Наголошує, що підозрюваний ОСОБА_8 є пенсіонером, має постійне місцем проживання, характеризується позитивно, раніше не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, поряд з ним проживає його син з дружиною та дітьми, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Вказує, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків того, що підозрюваний намагався або буде намагатись ухилитись від органів досудового розслідування та суду, що він може здійснювати будь-який вплив на свідків. Свідків-очевидців злочину не має, а тому і впливати не має на кого. Також суд безпідставно визнав наявність ризику вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення. По суті єдиним обгрунтування ризиків стороною обвинувачення наведено тяжкість покарання, що йому загрожує. Слідчим суддею не було враховано практику ЄСПЛ щодо запобігання свавільного або безпідставного позбавлення волі особи. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, підозрюваний є особою похилого віку та за станом здоров`я потребує постійного лікування, що може призвести до погіршення його здоров`я. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, у дебатах сторони залишились на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 08.06.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09.06.2019 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наявними вагомими доказами, що містяться в матеріалах провадження, зокрема, протоколом проведення огляду місця події від 08.06.2019р., фототаблицею до нього; протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_8 від 08.06.2019р. про вчинення ним злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.06.2019, який пояснив, що йому 08.06.2019р. о 18.40 год на номер мого мобільного телефону зателефонував батько ОСОБА_12 і повідомив, що він двома патронами вбив двох осіб, а третій залишив собі і попрохав приїхати до його місця мешкання, щоб попрощатися. Коли свідок прибув в смт. Каланчак, приблизно о 20.00 год та під`їхав до подвір`я свого батька, він побачив свою матір ОСОБА_13 , знайомих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Коли він зайшов до подвір`я, ОСОБА_14 повідомив, що дійсно в будинку знаходяться два трупи - жінки та чоловіка. Крім того, ОСОБА_16 повідомив, що його батько перебуває біля будинку і при ньому наявна гладкоствольна зброя. Після цього, він зайшов в будинок, де побачив, що в кухонній кімнаті на підлозі лежать жінка та чоловік без ознак життя.,. Після він підійшов до батька, який на той час перебував в стані алкогольного сп`яніння і почав запитувати в нього, навіщо він це зробив, на що ОСОБА_8 відповів, що нічого вже не виправиш, однак причини не пояснив. Його батько у своїй власності має гладкоствольну зброю, на яку має дозвіл та являється мисливцем; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 09.06.2019р., який пояснив, 08.06.2019р. приблизно о 18.20 год, на його номер мобільного телефону зателефонував ОСОБА_8 і попрохав прийти до його місця мешкання, аби попрощатися. На той час ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли він зайшов на подвір`я, побачив, що ОСОБА_8 перебував в бесідці, а на столі знаходиться спиртне. На його запитання, що трапилось у нього, ОСОБА_8 запитав у нього, чи не бажає той побачити трупи. Після цього він пройшов до будинку ОСОБА_8 і, зайшовши до кухонної кімнати, побачив, що на підлозі лежать тіла жителів смт. Каланчак- жінки на ім`я ОСОБА_17 та чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , які не подавали ознак життя. На його запитання про те, навіщо він це зробив, ОСОБА_8 повідомив, що вони його дістали.
Також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який є пенсіонером, має постійне місце проживання, раніше не судимий, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, які в своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а тому твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.
Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про те, що судом не дано оцінки доказам сторони обвинувачення щодо їх належності, допустимості та достатності в їх взаємозв`язку, є безпідставними.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, де перевіряється достатність доказів, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому доводи захисника про необхідність дослідження доказів та встановлення обставин кримінального провадження, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , перевірки обставин, за яких він застосував зброю, не грунтуються на законі.
Перевіряючи обґрунтованість клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочині, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на те, що він може ухилитися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, тобто на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Посилання захисника на позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, шо він є пенсіонером, раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та міцні соціальних зв`язки, а також на стан його здоров`я та недоведеність ризиків, які, на його думку, дають підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що усувають встановлені слідчим суддею ризики, і його висновок не спростовують, а тому не можуть слугувати стримуючим фактором та не спростовують заявлених ризиків, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, що призвело до смерті двох людей.

Даних про те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора, як про це вказує апелянт, стороною захисту не надано.

Також, колегія суддів враховує і обставини вчиненого злочину, а саме здійснення пострілів з рушниці, що призвело до смерті двох осіб, тобто вчинення злочину про життя людини, що є найвищою соціальною цінністю у відповідності до положень ст.3 Конституції України.

Зазначені обставини в їх сукупності, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до нього запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Тому твердження захисника про доцільність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного та його достатності для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, є непереконливими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки встановлені слідчим суддею обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , в тому числі щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому, враховуючи обставини кримінального провадження, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель двох людей, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не застосував альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інші доводи сторони захисту були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 червня 2019 року про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2