ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження: 11-сс/819/386/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
УХВАЛА
іменем України
17 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000040 за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді начальника Геройського природоохоронного відділення Національного природного парку «Нижньодніпровський», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 25.06.2019 року включно та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням такої вигоди, що мало місце 24.04.2019 року в м. Херсоні.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважають ухвалу слідчого судді такою, що підлягає зміні внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх доводів указують про те, що пред`явлена підозра є необґрунтованою. Зазначають, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 вказано дати злочинних епізодів, які в повідомленні про підозру не містяться. Крім того, апелянти вказують, що всупереч вимогам ст.277 КПК України повідомлення про підозру здійснено неуповноваженою особою, що свідчить про відсутність у ОСОБА_8 статусу підозрюваного. Також указують на порушення підслідності під час проведення досудового розслідування, оскільки вважають, що відповідно до ст.36 КПК України процесуальне представництво має здійснюватися у вказаному кримінальному провадженні прокуратурою Херсонської області. Таке порушення вказує про недопустимість доказів, отриманих після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень.

Крім того, апелянти не погоджуються з рішенням слідчого судді в частині встановлення та доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказують, що не доведено наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Просять змінити ухвалу слідчого судді в частині дії запобіжного заходу та заборонити ОСОБА_8 залишати житло в певний час доби з 21.00 до 07.30 години.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисників та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла до наступного.

30.05.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно із положеннями ч.1 ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як убачається з матеріалів провадження, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльність на строк до 3 років та з конфіскацією майна, що підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду та вручення грошових коштів загальною сумою 15 500 грн., протоколом огляду місця події, під результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо умов та обставин вимагання та одержання неправомірної вигоди, а тому існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на заявника та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, такі як, вагомість доказів про імовірність вчинення ОСОБА_8 злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, його репутацію та соціальні зв`язки, що він одружений, має дитину, раніше не судимий, заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання.

Водночас, слідчий суддя визнав, що слідчим не доведено, що за вказаний час підозрюваним були вчиненні інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є виправданим і достатньо буде застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слід визнати безпідставними.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри позбавлені підстав.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому доводи сторони захисту про недопустимість доказів, не ґрунтуються вимогах на закону.

Твердження сторони захисту про недоведеність ризиків впливу на заявника, інших осіб та свідків та переховування від органів досудового розслідування та суду, є непереконливими, оскільки такі судження побудовані на запереченні встановлених слідчим суддею обставин під час розгляду клопотання слідчого. Слідчим суддею правильно вказано, що саме пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з приводу умов, що передували, та обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а отже наявні всі ризики того, що підозрюваний може впливати на вказаних осіб з метою обернення на свою користь обставин, які підлягають встановленню, а також може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину за попередньою змовою групою осіб, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину.

Вказівки апелянтів про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, суперечать матеріалам кримінального провадження, зокрема, всі обставини вчинення злочину, викладені в повідомленні про підозру, містяться і в клопотанні слідчого, з яким він звернувся до слідчого судді, та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Не варті уваги доводи апелянтів про порушення положень ст.ст.276-278 КПК України під час повідомлення про підозру ОСОБА_8 , а саме вчинення вказаної процесуальної дії неуповноваженою особою.

В матеріалах кримінального провадження наявне повідомлення про підозру, яке відповідає вимогам ст.277 КПК України, яке складено слідчим та погоджено прокурором.

Твердження сторони захисту про порушення правил підслідності при проведенні досудового розслідування не грунтуються на законі, оскільки відповідно до вимог ст.218 КПК України визначення підслідності віднесено до компетенції прокурора.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На думку колегії суддів, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є виправданим та достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків і його належної поведінки та запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею, та відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Інші доводи сторони захисту були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

Крім того, апелянтами ставиться питання про зміну ухвали слідчого судді, що не узгоджується з вимогами ч.3 ст.407 КПК України, якої встановлено повноваження суду апеляційної інстанції за результатами розгляду скарг на ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене вище, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисників про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний час доби з 21.00 до 07.30 години, колегія судді не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Cудді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2