Справа № 454/185/19
Провадження № 1-кп/444/137/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої (адвоката) ОСОБА_7

під час проведення розгляду у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 26.08.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
28.02.2019 року до Жовківського районного суду Львівської області на підставі ухвали Львівського апеляційного суду для розгляду по суті поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України .

Судом поставлено на обговорення питання повернення обвинувального акта прокурору з причин невідповідності такого вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Прокурор заперечив проти повернення йому обвинувального акта, оскільки вважає, що такий повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та сам ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні питання про повернення обвинувального акта покладаються на думку суду.

Інші учасники, а саме потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої, адвокат ОСОБА_7 при вирішенні питання про повернення обвинувального акта підтримують думку прокурора, заперечують проти повернення такого прокурору.

Представники Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, виконавчого комітету Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області в судове засідання не з`явилися.

Однак із Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області на адресу суду надійшов лист, у якому зазначають, що так як опікуном потерпілої ОСОБА_8 являється її мама ОСОБА_6 , а тому просять справу розглядати без участі представника Княжівської сільської ради.

Із Сокальської районної державної адміністрації Львівської області надійшов лист із якого вбачається, що на даний час у Сокальську райдержадміністрацію рішень суду та інших звернень щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 по встановленню опіки не надходило.

Крім того у Сокальській райдержадміністрації відсутня інформація щодо винесених рішень судів про встановлення обмеження у цивільній дієздатності фізичної особи ОСОБА_8 , що можливо встановити лише в судовому порядку відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Вказують, що таким чином у зв`язку з відсутністю рішень судів про встановлення обмеження в цивільній дієздатності фізичної особи ОСОБА_8 , райдержадміністрація не вправі забезпечувати процесуальні права потерпілої як орган опіки та піклування.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представників Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, виконавчого комітету Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області.

Заслухавши думку учасників, оглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд звертає увагу, що в обвинувальному акті потерпілою зазначено ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

З копії висновку судово-психіатричної експертизи № 463 від 08.10.2018 року, яка проведена Комунальним закладом Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" вбачається, що глибина розумової відсталості потерпілої ОСОБА_8 обумовлює значний недорозвиток особистості в цілому, тому питання про відповідність рівня її психічного розвитку до її фактичного віку є некоректним.

Потерпіла ОСОБА_8 в силу глибини її розумової відсталості не може сприймати обставини вчиненого стосовно неї злочину і давати про них відповідні показання.

Глибина розумової відсталості потерпілої ОСОБА_8 обумовлює неможливість для процесів фантазування. Потерпіла ОСОБА_8 не розуміла характер і значення вчинених щодо неї дій. Глибина розумової відсталості ОСОБА_8 обумовлює значний недорозвиток особистості в цілому, тому говорити про будь-які особливості особистості, не представляється можливим.

Потерпіла ОСОБА_8 , враховуючи рівень її розумової відсталості та неспроможність розуміти характер і значення, вчинених щодо неї дій, не могла чинити опір в досліджуваній ситуації.

ОСОБА_8 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді розумової відсталості в ступені імбецильності.

Згідно ч. 1, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Ч. 1, 2 ст. 59 КПК України встановлено, що якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.

Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Згідно ч. 2, 3 ст. 44 КПК України як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

Як вбачається із обвинувального акта ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто є повнолітньою.

Згідно ст. 60 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Ч. 1, 2 ст. 61 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Судом встановлено, що незважаючи на те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи потерпіла ОСОБА_8 , враховуючи рівень її розумової відсталості та неспроможність розуміти характер і значення вчинених щодо неї дій, не могла чинити опір в досліджуваній ситуації, ОСОБА_8 не визнана судом обмежено недієздатною чи недієздатною, над нею не встановлено піклування чи опіку, а ОСОБА_6 не призначена піклувальним чи опікуном ОСОБА_8 .

В той же час суд звертає увагу, що згідно висновку експертизи ОСОБА_8 не спроможна була розуміти характер і значення, вчинених щодо неї дій.

Так як судом не встановлено опіку чи піклування над ОСОБА_8 , вона є повнолітньою, а тому відсутні будь-які підстави для визнання чи залучення ОСОБА_6 в якості представника чи законного представника ОСОБА_8 .

Також ОСОБА_6 не може бути потерпілою в розумінні ч. 1, 3 ст. 55 КПК України, оскільки відсутні будь-які відомості, що їй кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно ст. 65 КПК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Так як відсутні відомості про те, що над ОСОБА_8 встановлена опіка або піклування і призначено їй опікуна чи піклувальника, а тому відповідно опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування, тобто такі функції здійснює виконавчий комітет Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області або орган опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації Львівської області.

В той же час як вбачається із обвинувального акта ні виконавчий комітет Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області, ні орган опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації Львівської області до участі в справі не були залучені пд час досудового розслідування та на час складення обвинувального акта щодо ОСОБА_4 .

А тому суд приходить до висновку, що прокурором не дотримано вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме щодо анкетних відомостей кожного потерпілого, оскільки неправильно зазначено статус ОСОБА_6 як потерпілої у кримінальному провадженні, не враховано висновку судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_8 , не взято до уваги те, що ОСОБА_8 є повнолітньою, її невизнано судом недієздатною чи обмежено дієздатною, над нею не встановлено опіки та піклування, їй не призначено опікуна чи піклувальника та не залучено орган опіки та піклування, яким є районні, районні в місті Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

А тому суд вважає, що недотримання вимог щодо обвинувального акта є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 26.08.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.152 КК України- повернути прокурору, начальнику Сокальського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити учасникам- для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1