Справа № 404/8196/19
Номер провадження 1-кс/404/4970/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0008630 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань, Черкаської область, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, є батьком малолітньої дочки ОСОБА_9 , 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до кримінальної відповідальності притягується вперше; страждає на неврологічні захворювання; стосовно ОСОБА_7 . Ленінський районний суд міста Кіровограда призначив судове засідання у зв`язку з розглядом обвинувального акту за ч. 1 ст. 125 КК України, по якому 15.11.2019 року потерпіла подала заяву з відмовою від підтримання приватного обвинувачення та закриття провадження,

підозрюваного в цьому кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , якому 14.11.2019 року повідомлено про підозру в тому, що він 14.11.2019 року, приблизно о 00-50 год., в шостому підїзді будинку АДРЕСА_3 , з використанням ножа та предмета зовні схожого на автомат Калашникова, пошкодив вхідні двері, нецензурно висловлювався , висловлював погрози, чим грубо порушив громадський порядок.

Слідчий з прокурором підтримали заявлені вимоги поданого ними клопотання.

Підозрюваний і його захисники переконані у відсутності кваліфікуючих ознак за ч. 4 ст. 296 КК України, надмірній суворості запропонованого слідчим виду запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 не переховувався, слідству не перешкоджає, процесуальні обов`язки виконує, існує потреба працювати, лікуватись, виховувати малолітню дочку.

Згідно з ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до практики застосування рішень Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зафіксовані в протоколах: огляду місця події, допиту свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_7 за ст. 296 КК України. З об`єктивних причин, у перші дні початку цього досудового розслідування, слідчому прокурору і слідчому судді неможливо (передчасно), дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Перераховані обставини остаточно з`ясовуються на стадії судового розгляду. При вирішенні заявлених у клопотанні вимог, достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав слідчий з прокурором.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. (п.4 ч. 2 ст.183 КПК України).

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, умисним, тяжким, посягає на суспільні інтереси пов`язані з забезпеченням громадського порядку. Врахована тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, до восьми років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст.22 та ст.26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_7 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст. 29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_7 має місце постійного проживання і реєстраційного обліку; мешкає в родині; утримує малолітню дитину; має сталі соціальні зв`язки; працевлаштований, але без оформлення трудових відносин, тобто має законне джерело отримання доходу; зобов`язується беззастережно виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування; зацікавлений у з`ясуванні об`єктивних обставин у справі; ознаки протиправної поведінки не тільки припинив, але й усвідомив недопустимість такої поведінки. Конфлікт вичерпаний, запевняє про недопущення у майбутньому подібних дій. Страждає на хронічні неврологічні захворювання. Має тілесні ушкодження, переніс хірургічне втручання, йому рекомендовано післяопераційне лікування, у зв`язку із чим має тимчасові фізичні обмеження і потребує постійного стороннього догляду.

Вказані обставини переконують у достатньому рівні репутації підозрюваного, який має середній вік, позитивну характеристику, не перебуває на обліку у лікаря нарколога і психіатра, тобто відсутні підстави для застосування ОСОБА_7 найсуворішого виду запобіжного заходу.

Учасники кримінального провадження не звертались з заявами про незаконний вплив на них з боку підозрюваного. Ця обставина спростовує твердження ініціатора клопотання про намір підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження чи змінити результати досудового розслідування.

Стороною обвинувачення не долучено доказів неповажності неявок або умисного ухилення ОСОБА_7 від прокурора і слідчого, тому перебільшена вимога про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Таким чином, застосування менш суворого заходу в поєднанні з постійним контролем з боку органу національної поліції попередить ризик вчинення нового злочину.

Наявна велика кількості очевидців у поєднанні з процесуальною фіксацією фактичних обставин за допомогою змісту протоколів допитів свідків, потерпілих, очевидців, результатів пред`явлення для впізнання свідчить про проведений збір доказів, тобто виключається ризик приховування, перешкоджання чи перекручування визначальних обставин у справі, а відтак виключається незаконний вплив на учасників кримінального провадження. Відповідно до вимог ст.ст. 36 та 40 КПК України, на слідчого з прокурором покладається організація проведення ефективного досудового розслідування та обов`язок збору доказів. З початку цього кримінального провадження слідчий мав достатньо часу оглянути/вилучити/процесуально зафіксувати докази. Тобто не існує законних передумов для знищення, перетворення доказів, а відтак і законних підстав для звернення з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

Згідно п.9 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 22.12.2006року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

У редакції врученого повідомлення про підозру відсутні згадування про потерпілих. Відсутні тілесні ушкодження. Таким чином зміст підозри, фактичні обставини, та зібрані докази переконують у погрозах, проте відсутні докази на підтвердження того, що характер усно висловлених погроз становив реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Тобто дії ОСОБА_7 були спрямовані на грубе порушення громадського порядку. У тексті підозри не йдеться про реальне заподіяння чи загрозу реального заподіяння шкоди здоров`ю стосовно індивідуально визначеної особи.

Сам по собі факт застосування предметів спеціально пристосованих для псування вхідної двері, не дає підстав кваліфікувати дії підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України. Поверхове дослідження дійсних обставин, загальне посилання в повідомленні про підозру лише про наявний умисел спрямований на пошкодження дверей і порушення громадського порядку створює обґрунтований сумнів та виключає застосування найсуворішого запобіжного заходу, оскільки дії підозрюваного могли не досягнути описаного у підозрі ступеня суспільної небезпеки, тобто потреби досудового розслідування не в повній мірі виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. ( ч. 3 ст. 132 КПК України)

Перераховані обставини жодним чином не виправдовують, проте зменшують ступінь суспільної небезпеки інкримінованих дій підозрюваного. З урахуванням можливих наслідків правового вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, обґрунтовано вважаю, що на час досудового розслідування ОСОБА_7 достатньо застосувати цілодобовий домашній арешт, що забезпечить реалізацію його права на батьківство, отримання медичної допомоги та попередить заявлені у клопотанні ризики.

Згідно ч.1, 2 та 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_7 , як правомірний користувач, не заперечив щодо безперешкодного доступу працівників поліції до житла, що перебуває у його правомірному володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваної та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить права підозрюваного та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.209 КПК України, моментом фактичного затримання ОСОБА_7 буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто з 00 годин 15 хвилин, 14 листопада 2019 року. Дія застосованого запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування та перевищувати двох місяців, з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Матеріали клопотання не містять доказів працевлаштування, або виконання ним роботи у теперішній час, тому Конституційне право підозрюваного на працю не обмежено. Підозрюваний має батьків і родину. Таким чином, повнолітні родичі здатні забезпечити як власне утримання, так і тимчасове утримання ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 177, 181-183, 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кіровоградського ВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під цілодобовим домашнім арештом строком на 60 днів. У межах наявного строку досудового розслідування.

Початок запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 15 листопада 2019 року.

Застосований ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 13 січня 2020 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити цілодобово залишати домоволодіння АДРЕСА_1 ;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись в домоволодіння , АДРЕСА_1 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділення Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_7 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_7 і здійснення за ним контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1