Ухвала
Іменем України
26 липня 2019 року
м. Київ
справа № 752/9729/16-к

провадження № 51- 2872 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 11 червня 2019 року касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.

У зазначений строкпредставник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_7 звернувся до касаційного суду зі скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 11 червня 2019 року, в якій просить винести постанову, якою змінити судові рішення:
- засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 тис. 100 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

- задовольнити цивільний позов в повному обсязі і стягнути на користь ОСОБА_4 моральну і матеріальну шкоду, витрати на правову допомогу, шкоду заподіяну здоров`ю.

Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї матеріали, дійшов висновку про те, що скаргу слід повернути з таких підстав.
Так, касаційну скаргу представника ОСОБА_5 ухвалою від 11 червня 2019 року було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги, в тому числі, вимогам пункту 5 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК.
Крім того, Суд в зазначеній ухвалі вказав, що скаржник просив ухвалити рішення, яким засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України, призначити за цією статтею основне і додаткове покарання, задовольнити позовні вимоги та визнав таку вимогу неконкретною, яка не узгоджується з положеннями статті 436 КПК, тому скаржнику необхідно конкретизувати свої вимоги про скасування судових рішень відповідно до зазначеної норми КПК. При цьому Суд зазначив, що при вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.

Як убачається із касаційної скарги, поданої скаржником на виконання вимог ухвали від 11 червня 2019 року, він просить винести постанову, якою змінити судові рішення:
- засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 тис. 100 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

- задовольнити цивільний позов в повному обсязі і стягнути на користь ОСОБА_4 моральну і матеріальну шкоду, витрати на правову допомогу, шкоду заподіяну здоров`ю.

Згідно із положеннями ч. 1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Згідно із положеннями частин 1 і 2 ст.437 КПК, суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, а обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо вироку суду першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого лише у разі, якщо з цих підстав касаційну скаргу подано потерпілим чи його представником.
За таких обставин представник ОСОБА_7 не усунув в повному обсязі недоліки, зазначені у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_8 .
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи положення ч.7 т.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 , повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3