Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 519/847/19
Провадження №1-кп/523/1181/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000047, внесене до ЄРДР 07.03.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, не забезпеченого місцем реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07.03.2019 року, приблизно о 10:45 годин, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_2 , в порушення положень ст.ст.7-9, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», шляхом знахідки, діючи умисно і з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, який знаходився в п`ятьох полімерних згортках, обгорнутих відрізками паперу, загальний вміст якого за висновком експерта №870-Х від 12.06.2019 року склав 0,208гр, що перевищує його невеликий розмір, встановлений Таблицею 1 у наказі МОЗ №188 від 01.08.2000 року, і став його зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту до 11:15 годин того ж дня, тобто до часу вилучення її працівниками поліції, що мало місце у дворі за цією ж адресою.
Підсудний ОСОБА_4 , повністю визнавши свою провину в інкримінованому діянні та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні пояснив суду про обставини незаконного придбання і зберігання ним наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_4 у скоєнні ним злочину, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що дії підсудного ОСОБА_4 слід кваліфікувати як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, а відтак суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення дій вказаного підсудного за ч.1 ст.309 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинений злочин та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що скоєне ним відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, а також судом враховується стан здоров`я підсудного та його характеризуючи дані не має судимості в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра в КУ «Южненська міська лікарня» не перебуває, має місце проживання в м.Южне Одеської області, де посередньо характеризується, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий умисний корисливий злочини та офіційно не працевлаштований, сукупність чого свідчить про відсутність у підсудного легальних джерел доходу, обумовлює недоцільність призначення йому покарання у виді штрафу та можливість його виправлення в умовах суспільства.

Разом із тим, при вирішення питання з призначення покарання підсудному ОСОБА_4 в розглядуваному кримінальному провадженні, судом не можуть бути прийнятими до уваги пояснення останнього щодо його працевлаштування різноробочим на підприємстві «ТІС», з огляду на недоведеність цієї обставини в судовому засіданні будь-якими документами або іншими наданими суду матеріалами кримінального провадження.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання зазначеного підсудного, як зазначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового злочину і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначені виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги досліджені під час судового розгляду характеризуючи дані про особу підсудного ОСОБА_4 , які обумовлюють неможливість призначення йому такого покарання як штраф або виправні роботи, суд у контексті ст.ст.50, 56-57, 65 КК України доходить висновку про те, що виправлення останнього і недопущення вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах строку, встановленого санкцією ч.1 ст.309 КК України, але із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, із одночасним покладенням на зазначеного підсудного низки відповідних обов`язків.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в порядку ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.22, 26, 100, 124-126, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного строку випробування зазначена особа не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Згідно з ч.3 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та здійснення нагляду за засудженим ОСОБА_4 , покласти на Лиманський міськрайонний сектор філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні упаковка з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон та яка знаходиться в пакеті експертної служби №3849233, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області (квитанція №000012 б/д), знищити.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1570,10 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Лиманського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1