Номер провадження: 11-сс/813/859/19
Номер справи місцевого суду: 523/7512/19 1-кс/523/2600/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, росіянина за національністю, громадянина України, зі слів - з середньою освітою, що перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, працюючого майстром-приймальником СТО «Статік-Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 (номер будинку невідомий), зі слів - раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000035 від 19.04.2019 року, -
ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15.05.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , та звільнено його з-під варти в залі суду.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вимаганні грошових коштів ОСОБА_11 у розмірі 148 500 гривень з метою заволодіння його майном, поєднаного із погрозою застосування насилля, яке є небезпечним для життя і здоров`я та нанесенні тілесних ушкоджень останньому у вигляді ударів руками по голові та ногами по тулубу та кінцівкам, скоєного за попередньою змовою з ОСОБА_12 , внаслідок чого вказані особи заволоділи грошовими коштами вказаної особи на суму 10 000 гривень, технічним паспортом на автомобіль марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , та ключами від цього автомобіля, що мало місце в період часу з 07.04.2019 до 12.05.2019 року за адресою: м. Одеса, вул. Нескучна 54, та на розі вул. Осіпова і Троїцької в м. Одесі, відповідно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та посилається на такі обставини:

- висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження;

- ухвала винесена з порушенням вимог КПК України.

За наслідками розгляду апеляційної скарги прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Прокурор в доповненнях до апеляційної скарги вказав також, що слідчий суддя необґрунтовано зазначив про недопустимість протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з посиланням на те, що вони не прошиті, не пронумеровані. Також слідчий суддя необґрунтовано посилався недопустимість протоколів обшуку житла від 13.05.2019 року, ошуку автомобіля «Фольксваген» від 12.05.2019 року та протокол огляду місця події від 13.05.2019 року, оскільки клопотання про надання дозволу на проведення зазначених слідчих дій були у його ж провадженні та на момент розгляду питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_9 , у зв`язку з чим вважає, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та прийняв необґрунтоване рішення.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 в повній мірі підтримав доводи своєї апеляційної скарги та зазначив, що не погоджується з посиланням слідчого судді на те, що докази на підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_9 , свідчать про відсутність будь-якої інформації чи фактів на підтвердження причетності саме підозрюваного ОСОБА_9 до інкримінованого діяння, а також, що докази, покладені стороною обвинувачення в обґрунтування висунутої ОСОБА_9 підозри, не доводять й не здатні об`єктивно переконати причетності вказаної особи до скоєння інкримінованого діяння, оскільки зазначені процесуальні документи відповідають вимогам ст. ст. 104, 231 КПК України, щодо протоколу пред`явлення особи для впізнання, то копія протоколу належним чином завірена. Крім того, прокурор зазначив, що 13.05.2019 року орган досудового розслідування звернувся з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку саме до слідчого судді ОСОБА_1 , але слідчий суддя ще не розглянув клопотання про дозвіл, а вже визнав їх недопустимими доказами, крім того, постанову прокурора про застосування заходів безпеки до суду не надано, під час проведення огляду місця події вилучено предмет круглої форми, яким були завдані удари потерпілому, також слідчому судді надавалися матеріали НСРД відносно ОСОБА_13 , у протоколі НСРД ОСОБА_12 вказав ОСОБА_9 отримати від потерпілого 10 000 грн., крім того з протоколу допиту потерпілого вбачається, що потерпілий вказував на те, що у нього вимагали і продовжують вимагати гроші, тож є всі підстави вважати, що незастосування запобіжного заходу до підозрюваного, призведе до того, що ОСОБА_9 може впливати на потерпілого і свідків, хоча на теперішній час даних про те, що ОСОБА_9 впливає на потерпілого і свідків немає. Також прокурор вказав, що ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України, та кримінальне провадження розглядається судом (на теперішній час обвинувальний акт повернуто для усунення недоліків).
За наслідками розгляду апеляційної скарги, прокурор просив її задовольнити, та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважала її необґрунтованою, та, в свою чергу, вказувала на те, що спочатку в матеріалах досудового розслідування йшла мова про те, що підозрювані особи вимагають у потерпілого 2 000 доларів США, а потім вже зазначалось про 4 000 доларів США, захисник вважала, що жодних порушень вимог КПК України під час прийняття рішення слідчим суддею в апеляційній скарзі сторони обвинувачення не наведено, протокол допиту потерпілого містить вказівку про вимагання особою на ім`я « ОСОБА_14 », а не ОСОБА_9 , також захисник вказує на те, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фото викликає сумнів, оскільки ОСОБА_9 на той час вже був затриманий і міг бути пред`явлений потерпілому для впізнання.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 заперечував проти доводів апеляційної скарги прокурора та зазначив, що у нього не було ніяких мотивів для скоєння злочину, оскільки з потерпілим він не знайомий, тож ніяких грошей він не вимагав.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.189 КК України, підтверджується сукупністю здобутих слідством доказів, копії яких досліджені та долучені до матеріалів клопотання, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , в якому він зазначив про застосування до нього насилля з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , яких він впізнав відповідно до протоколів пред`явлення потерпілому особи для впізнання за фотознімками; протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Висновки слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та недопустимість доказів суперечать вимогам діючого КПК України і не підтверджуються приєднаними до клопотання слідчого доказами, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не може з ними погодитись.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення із застосуванням насильства та погрозами застосування насильства, наявні у кримінальному провадженні доведені прокурором ризики можливого перешкоджання його кримінальному провадженню, а також, що ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні, за ч. 2 ст. 307 КК України, проте, на даний час, як пояснив прокурор, підозрюваний не допускав жодних дій, які б свідчили про перешкоджання кримінальному провадженню, не надано жодних доказів про те, що підозрюваний впливав, якимось чином, на потерпілого або на свідків у даному кримінальному провадженні, з`являється на виклики до суду, апеляційний суд, враховуючи особу підозрюваного, вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_9 , з урахування особи підозрюваного, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце роботи та постійне місце реєстрації, має бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти ризикам.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року про відмову у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
-повідомляти слідчому, прокурору чи суду про зміну свого місця проживання
або місця роботи;
-утримуватися від спілкування з потерпілим і підозрюваним ОСОБА_12 .
Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків до 13.07.2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4