ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2049/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Номер провадження: 11-кп/819/389/19 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ст. 84 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25.02.2019 року про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Миколаєва, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , засуджену 05.10.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яка є її власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 25.02.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про звільнення її від подальшого відбування покарання за хворобою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник засудженої ставить питання про скасування ухвали в зв`язку з неповнотою судового розгляду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити засуджену ОСОБА_7 від відбуття покарання, так як вона захворіла на тяжку хворобу, яка перешкоджає їй відбувати призначене покарання. Свої доводи мотивує тим, що висновок лікарсько-консультативної комісії Дар`ївської багатопрофільної лікарні № 10 філії ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України в Херсонській області щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , на який послався суд як на підставу прийнятого рішення, є неповним, неясним та необґрунтованим, таким, що суперечить дійсному стану здоров`я засудженої та викликає сумніви в його правильності, оскільки не містить відображення факту, що після проведення операції (оперативного лікування варикозного захворювання правої нижньої кінцівки) ОСОБА_7 впала в кому (через відмову нирок) і знаходилась в такому стані три доби. Також висновок не містить інформації про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку, пов`язаного з загальним станом здоров`я ОСОБА_7 та можливості виникнення подальших ускладнень стану фізичного та психічного здоров`я засудженої, за умови відсутності постійного лікарського нагляду в умовах подальшого відбування покарання. Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисника щодо призначення комплексної судово-медичної експертизи по визначенню стану здоров`я ОСОБА_7 із залученням профільних фахівців, оскільки кваліфікованого обстеження ОСОБА_7 не проводилось, після проведення їй оперативного лікування та перебування в комі, стан здоров`я ОСОБА_7 значно погіршився.

Встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_7 засуджена вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2017 року (ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.02.2018 року вирок залишено без змін) за ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю засудженої. Вирок набрав законної сили 19.02.2018 року. Засуджена ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 жовтня 2018 року. Початок строку відбування покарання - 22.10.2018 року, кінець строку: 22.10.2027 року.

11.02.2019 року захисник засудженої ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за хворобою, посилаючись на те, що остання має тяжкі невиліковні захворювання, які перешкоджають подальшому відбуванню покарання, просив звільнити засуджену від покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що згідно із висновком лікарсько-консультативної комісії Дар`ївської багатопрофільної лікарні № 10 філії ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України в Херсонській області від 20.02.2019 року, у ОСОБА_7 на даний час не виявлено захворювань, визначених Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (із внесеними змінами)», а перенесені засудженою раніше хвороби не перешкоджають відбуванню покарання.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, позиції засудженої та її захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Отже, вказаною нормою закону передбачена можливість звільнення засуджених від відбування покарання за наявності обов`язкових трьох умов: особа захворіла на іншу тяжку хворобу, крім психічної; така тяжка хвороба об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання; це сталося після вчинення злочину або постановлення вироку.
Як передбачено ч.5 ст. 154 КВК України, до подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається висновок лікарської комісії й особова справа засудженого.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, захисник ОСОБА_9 до клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за хворобою додав, зокрема, матеріали з особової справи ОСОБА_7 (характеристику, довідку про стягнення та заохочення), виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 25.10.2016 року, з якої слідує, що з 18.10.2016 по 25.10.2016 року ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом та має декілька хвороб, консультативний висновок від 24.10.2016 року Миколаївської обласної лікарні про те, що ОСОБА_7 має ряд захворювань.
Таким чином, медичні документи, на які спирався захисник в обґрунтування заявленого клопотання датовані 2016 роком тобто періодом до засудження ОСОБА_7 та до початку відбування нею покарання, що у будь-якому разі не стосується питання, що предметом судового розгляду.
Висновок лікарської комісії за результатами проходження засудженою медичного огляду у зв`язку із наявними захворюванням згідно Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженому Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 № 1348/5/572 (далі - Порядку), яким визначена процедура підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, захисником не надавався.
Так, відповідно до п. п. 2,3,4,6 розділу VI зазначеного Порядку, медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.
У закладах охорони здоров`я ДКВС склад лікарсько-консультативної комісії визначається та затверджується начальником УВП, а у закладах охорони здоров`я державної або комунальної форм власності - керівником цього закладу.
До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів.
З урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (із внесеними змінами).
Під час розгляду клопотання судом витребувано висновок лікарсько-консультативної комісії Дар`ївської багатопрофільної лікарні № 10 філії ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України в Херсонській області від 20.02.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_7 була представлена на лікарсько-консультативну комісію, пройшла медичне обстеження.
За результатами проведення досліджень та огляду на даний час у ОСОБА_7 не виявлено захворювань, визначених у Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, перенесені раніше хвороби також не перешкоджають відбуванню покарання (а.п. 31).
Таким чином, з висновку лікарсько-консультативної комісії вбачається, що захворювання ОСОБА_7 хоч і дійсно відноситься до Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, проте ця хвороба не перешкоджає відбуванню покарання засудженою, оскільки стан здоров`я визначається як задовільний та стабільний, а також вбачається позитивна динаміка течії хвороби у ОСОБА_7 .
Доводи апелянта про незаконність вказаного висновку та безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні клопотання захисника щодо призначення комплексної судово-медичної експертизи по визначенню стану здоров`я ОСОБА_7 із залученням профільних фахівців колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Разом з цим, для вирішення питання про звільнення засуджених осіб від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 № 1348/5/572 встановлений особливий порядок, яким визначається процедура підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, про що зазначено вище.
Під час розгляду клопотання захисника засудженої про звільнення її від відбування покарання за хворобою суду надано висновок лікарсько-консультативної комісії Дар`ївської багатопрофільної лікарні № 10 філії ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України в Херсонській області від 20.02.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_7 була представлена на лікарсько-консультативну комісію, пройшла медичне обстеження, про що складено комісією лікарів відповідний висновок (а.п. 31).
Доводи захисника про неповноту вказаного висновку через неврахування проведеного оперативного втручання через варикозну хворобу правої нижньої кінцівки та захворювання нирок у ОСОБА_7 як підставу для призначення судово-медичної експертизи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зі змісту вказаного висновку вбачається, що комісією лікарів враховано наявність у ОСОБА_7 варикозної хвороби правої нижньої кінцівки, стан після оперативного лікування 12.02.2019 року, а також наявність гострого токсичного нефриту та гострої ниркової недостатності 2 ступеня, тобто обставини, на які посилається захисник при складанні цього висновку враховані, тому суд обґрунтовано не встановив в підстав для призначення судово-медичної експертизи.

Доводи засудженої, висловлені під час апеляційного розгляду про те, що її не влаштовує якість лікування в місцях позбавлення волі та фахова підготовка лікарів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки об`єктивних доказів на підтвердження цих обставин, суду не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 84 КК України, у зв`язку з чим прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,424,425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25.02.2019 року про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою відносно засудженої ОСОБА_7 -залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2