Справа № 642/4355/19
Провадження № 1-кп/642/669/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ревда Ловозерського району Мурманської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утримання двох малолітніх дітей, 2008 та 2014 р.р. народження, працюючого столяром ФОП ОСОБА_6 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності за наступних обставин.

02.06.2019 приблизно о 21.05 ОСОБА_5 перебуваючи напроти кафе «Вдали от жен», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 60, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_4 .
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на
відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи здоров`я потерпілого, а саме майном ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій умисел та переслідуючи корисливий мотив і мету
незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно,
із корисливих мотивів, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого,
наблизився до останнього та вдарив кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 ,
зваливши останнього з ніг, а потім наніс один удар лівою ногою в область обличчя,
щоб останній не чинив опір, спричинивши йому, згідно висновку судово-медичної
експертизи № 09-709/2019 від 20.06.2019 - забиту шкірну рану носа, сінці та садно
на обличчі, які відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень,
які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю на більше 6-ти днів.
Після цього, ОСОБА_5 зірвав з шиї ОСОБА_4 його ланцюжок зі
сплаву срібла 925 проби вагою 13,56 грам, вартістю, згідно висновку судово-
товарознавчої експертизи № 13015 від 18.06.2019 - 400 грн. та обшукавши ліву
кишеню його шортів, відкрито заволодів грошима в сумі 2800 грн., а потім з місця
вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь і
розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому
ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3200 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, щиросердо розкаявся у скоєному та пояснив, що дійсно 02.06.2019 близько 21 год. перебував напроти кафе «Вдали от жен» по вул. Полтавський шлях, те побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_4 , який став задавати йому питання, чи знає він якихось дівчат. Потім він віршів його пограбувати, вдарив потерпілого кулаком в обличчя, зваливши останнього з ніг, а потім наніс один удар ногою в область обличчя, після чого зірвав з шиї ОСОБА_4 ланцюжок зі срібла. Потім з кишені шортів потерпілого дістав грошові кошти в сумі 2800 грн., після чого залишив місце події. У скоєному щиро покаявся. Шкоду потерпілому повністю відшкодував.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що увечері 2 червня 2019 року він випив пива на вокзалі, та звернувся з розмовою до раніше незнайомого обвинуваченого. ОСОБА_7 зненацька наніс йому удар кулаком в обличчя, а коли він впав, ще наніс йому удар ногою в обличчя, зірвав срібний ланцюжок та забрав у нього 2 800 грн. з кишені. Матеріальну шкоду йому повністю відшкодовано. Він просить не позбавляти ОСОБА_5 волі, обрати йому умовне покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, поясненнями потерпілого та дослідженням даних про особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Раніше не судимий.

ОСОБА_5 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (до реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 ) з 14 грудня 2013 року. Від цього шлюбу має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та разом з дружиною виховує її дитину від першого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з довідкою від 07.04.2015 № ОСОБА_5 має статус особи, тимчасово переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, зареєстрований в м. Красний Лиман, Донецької області, раніше постійно проживав в м. Горлівці.

ОСОБА_5 на підставі трудового договору працює будівельним столяром ФОП ОСОБА_6 .

Згідно з довідкою-характеристикою голови мікрорайону «Східний» виконкому Лиманської міської ради Донецької області він проживає в АДРЕСА_3 , порушень громадського порядку не допускав.

В судовому засіданні для характеристики обвинуваченого допитані як свідки ОСОБА_8 , 1987 року народження дружина обвинуваченого ОСОБА_5 та мати останнього ОСОБА_10 , 1956 року народження, пенсіонерка, які позитивно характеризують обвинуваченого. Зазначили, що він є єдиним годувальником в сім`ї, має на утриманні двох дітей. Він тривалий час, 8 років, до окупації м. Горлівки офіційно працював на заводі «Стирол», після початку військових дій втратив роботу, переїхав з сім`єю у м. Лиман на підконтрольну Україні територією. Документи на підтвердження цих обставин залишились на окупованій території, тому неможливо надати суду трудову книжку. Як вони свідки, та і обвинувачений, мають статус тимчасово переміщених осіб. Те, що він вчинив, не є притаманним йому стилем поведінки, вони шоковані тим, що сталося, та впевнені, що він не повторить подібного.

Лиманським міським відділом філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області 24 липня 2019 року складена досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Згідно з досудовою доповіддю ОСОБА_5 проживає в м. Лиман з дружиною та двома малолітніми дітьми. Зі слів брата, до дружини і дітей ставиться добре, з любов`ю та розумінням. Має середньо спеціальну освіту, взагалі у нього «золоті руки». Завжди намагався заробляти, до крадіжок не схильний. Вину признає та щиро кається, добровільно відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_4 . Ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінений органом пробації як середній.

За висновком органу пробації виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі можливе та не становить небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на нього додаткового обов`язку, відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілому.
Згідно зі ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Відповідно до положень ст. 65, 69-1 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищенаведені пом`якшуючі обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, те, що він має міцні соціальні зв`язки, позицію потерпілого, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на максимальний строк, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 31 липня 2019 року, слід скасувати.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення ХНДІСЕ товарознавчої експертизи № 13015 від 18.06.2019 у розмірі 785 грн. 00 коп.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту оголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 785 грн. 00 коп. в дохід держави.

Речовий доказ DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження, ланцюжок їз срібла з відбитком проби 925 довжиною 77 см, переданий до камери схову речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 .Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 31 липня 2019 року, скасувати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1