25.06.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
25 червня 2019р. Справа №642/3806/19 Провадження 1-кп/642/609/19
Суд у складі: Головуючого судді Судді Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ;

За участі прокурора ОСОБА_5 , потерпіли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні м. Харків кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2019 р. до Ленінського районного суду надійшов обвинувальний акт, відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Згідно до автоматизованого розподілу для розгляду провадження була визначена колегія суддів у складі ОСОБА_1 ОСОБА_18 ОСОБА_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.19 року вищезазначений обвинувальний акт був призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 319 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Інших клопотань не заявляв.

Потерпіли, захисники, обвинувачені щодо можливості призначити справу до судового засідання послались на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинувачених, колегія суддів приходить до висновку про не можливість призначення справи до судового розгляду з наступних підстав.

Після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

За змістом положень ч.4 ст.110КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У п. 2 ч. 3ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону випливає, що обвинувальний акт в обов`язковому порядку повинен містити формулювання обвинувачення, в межах якого проводиться судовий розгляд.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення полягає у детальному описі ознак інкримінованого обвинуваченому злочину яки прокурор вважає доведеними, що узгоджується з вимогами ст. 91 КПК України.

Обвинувачення в свою чергу у кримінальному правопорушенні є обставини визначені вимогами ст..91 КПК України, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір завданої ним шкоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», визначено: «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 Конвенції».

Суд дійшов висновку що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не містить формулювання обвинувачення, а в ньому лише викладено фактичні обставини кримінального провадження з окремим позначенням правової кваліфікації. Таким чином, обвинувальним актом обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0004668 від 21.08.2018 року, не висунуто конкретне обвинувачення у кримінальному правопорушенні. Обвинувачення має бути викладено в чіткій, категоричній формі, не повинно допускати двоякого трактування. І саме такий принцип при складанні процесуального рішення та викладенні обвинувачення має належним чином забезпечити виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України. При цьому суд вважає, що можливість зміни обвинувачення в суді прокурором та виправлення таким чином недоліків обвинувального акту є неприйнятним, адже це є правом прокурора, яким він може й не скористатися, а також у зв`язку з тим, що обвинувачений повинні знати суть пред`явленого обвинувачення до початку судового розгляду.

Проте, вимогами статті 348 ч.1 КПК України визначено: Після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
За таких обставини, відсутність формулювання обвинувачення, позбавляє суд виконати вимоги статті 348 ч.1 КПК України, а саме: роз`яснення обвинуваченому в чому він обвинувачується та вияснити його ставлення до висунутого звинувачення.
Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим.

Зі змісту вказаної статті слідує, що у вказаному реєстрі повинні бути вказані всі, без виділення основних або додаткових, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення.

В порушення вимог ст.109 КПК України, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вказаним вимогам закону.

Реєстр не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час даного кримінального провадження, зокрема відсутні дані про прізвища допитаних під час досудового слідства свідків, що унеможливлює для суду визначитись чи відкриті покази свідків заявлених для допиту в судовому засіданні - стороні захисту.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту , передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурора з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Таким чином, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст..291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку що він в силу п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004668 від 21.08.2018 року, відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України повернути прокурору прокуратури Харківської області для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів безпосередньо до Харківського Апеляційного суду..

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_18