233 Справа № 229/1711/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Костянтинівського МРВ
філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Костянтинівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_5 про направлення до місця відбування покарання стосовно засудженого:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кіндратівка, Костянтинівського району, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.03.2010 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки; 05.10.2010 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі; 25.04.2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, 70 КК України до покарання і виді 5 років 2 місяців 5 днів позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Костянтинівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що 15.11.2010 року до Костянтинівського МРВ КВІ надійшла копія вироку Дружківського міського суду від 05.10.2010 року, згідно якого ОСОБА_6 засуджений ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі. У цей же день засуджений був взятий на облік та викликаний до інспекції. 28.01.2011 року з Дружківського МВ ГУМВС надійшла копія постанови про порушення кримінальної справи за ч. 1 ст. 186 КК України та постанова про оголошення в розшук засудженого ОСОБА_6 РД № 2811 від 28.10.2010 року. 04.12.2013 року згідно вимоги УІТ ОСОБА_6 скоїв злочин на території Російської Федераціїї, Вороніжської області, Калачеєвського району, с. Калач, за ч. 2 ст. 116 Кримінального Кодексу Російської Федерації, РД №14301001 від 05.01.2014 року. 28.01.2015 року ОСОБА_6 було роз`яснено про порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі та видано припис про виїзд до Маріупольського ВЦ. Засуджений не виїхав до місця відбування покарання. 07.05.2015 року до Костянтинівського МРВ КВІ надійшла ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2015 року про відмову в задоволенні подання щодо направлення ОСОБА_6 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі. Згідно вимоги ОСК ГУНП в Донецькій області, засуджений ОСОБА_6 під час перебування на обліку скоїв повторний злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження №0000433 від 20.04.2015 року, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 20.07.2018 року на адресу Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області надійшов вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2018 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України до 5 років 2 місяців 5 днів позбавлення волі. При цьому вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2018 року не була застосована ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків та до загального строку покарання не була приєднана не відбута частина покарання за вироком Дружківського міського суду від 05.10.2010 року за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді 4 років обмеження волі, за яким засуджений ОСОБА_6 15.07.2019 ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відмовлено у задоволенні подання за наявності двох вироків. У цей же день ОСОБА_6 відмовився від отримання виклику до Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області та надання письмових пояснень. 08.08.2019 року ОСОБА_6 поштою направлений виклик щодо його явки до Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області та надання письмових пояснень. ОСОБА_6 за викликом не з`явився, причини не явки до суду не повідомив, тому йому було поштою надіслано повторний виклик на 16.08.2019 року. Через неявки останнього 19.08.2019 року відвідане адресу місця мешкання, за якою останній був відсутній. Повідомлення про виклик для ОСОБА_6 передали жінці, яка відчинила двері квартири. Крім того, зі слів сусіда ОСОБА_6 працює у м. Дружківка та вдома з`являється лише ввечері, тому просили затримати та направити засудженого ОСОБА_6 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Представник Костянтинівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити подання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити в поданні, посилаючись на те, що вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2010 року повинен був врахований судом при винесенні вироку від 25.04.2018 року, та враховуючи, що вказаний вирок суду від 25.04.2019 року виконаний, покарання ОСОБА_6 фактично відбуте, відсутні правові підстави для задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_6 до суду не з`явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістку на адресу зазначену в поданні.
Вислухавши представника Костянтинівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.
Вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків передбачені у статті 537 КПК України, відповідно до вимог якої, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.4 ст. 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2019 року вироком Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, який набрав законної сили 20.10.2010 року. До Костянтинівського МРВ КВІ 15.11.2010 року на виконання надійшла копія вказаного вироку суду. 28.01.2015 року ОСОБА_6 було роз`яснено про порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі та видано припис про виїзд до Маріупольського ВЦ. На теперішній час засуджений не виїхав до місця відбування покарання.
Крім того 25.04.2018 року вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України до 5 років 2 місяців 5 днів позбавлення волі, який набрав законної сили 26 травня 2018 року. При цьому, засудженим ОСОБА_6 покарання за вказаним вироком суду фактично відбуте.

Так, з вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2018 року вбачається, що при його ухваленні не був врахований вирок Дружківського міського суду Донецької області від 05.10.2010 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, під час розгляду подання про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_6 в порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, можуть вирішуватись на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, а отже не підлягають розгляду в такому порядку питання, які порушують суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що вимоги зазначені в поданні не ґрунтуються на законі, оскільки вирок Дружківського міського суду Донецької області повинен був врахований при ухваленні вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2018 року, суд вважає, що подання начальника Костянтинівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області задоволенню не підлягає.
Також суд звертає, що в разі непогодження із вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2018 року в частині застосування норм матеріального права при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України, вказане судове рішення може бути оскаржено у встановлено законом порядку.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.57 ч.4 КВК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Костянтинівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_5 про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1