ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5309/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1457/19 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду, у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без участі потерпілої ОСОБА_10 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора та захисників обвинуваченого на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 12 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 12 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 03.04.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання 24.06.2015 року;
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України з призначенням йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 03.12.2018 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання строк затримання та тримання під вартою по даному кримінальному провадженню з 03.08.2018 року. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний у вигляді тримання під вартою. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4290, 00 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

ОСОБА_7 визнано винним судом та засуджено за те, що він:

03.08.2018 приблизно о 14 годині проходив повз п`ятиповерховий житловий будинок АДРЕСА_2 увійшов до другого під`їзду зазначеного житлового будинку, де підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , далі використовуючи в якості знаряддя злочину належні йому відмички, відкрив ними замок вхідних дверей вказаної квартири та проник до чужого житла, далі бажаючи довести до кінця злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів чужим майном та грошовими коштами, а саме: жіночим годинником виробництва КНР, портативним зарядним пристроєм Xiaomi Mi Power Bank , виробами із срібла та золота, та грошовими коштами у сумі 3 долара США, що еквівалентно 81 грн. 27 коп. згідно курсу НБУ станом на 03.08.2018, належні потерпілій ОСОБА_11 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 30 812 грн. 01 коп., з яких грошові кошти склали 81 грн. 27 коп., а вартість інших матеріальних цінностей та ювелірних прикрас склала 30730 грн. 74 коп.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію, просить вирок районного суду змінити в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки застосувавши до нього вимоги ст.69 ст.75 КК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначив, що обвинувачений має ряд пом`якшуючих обставин, а саме щиро розкаявся, визнав вину, сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину, викрадене майно повернуто потерпілій.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію, просить вирок районного суду змінити в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки застосувавши до нього вимоги ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки з покладенням обов`язків відповідно до вимог ст.76 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначив, що обвинувачений має ряд пом`якшуючих обставин, а саме щиро розкаявся, визнав вину, сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину, викрадене майно повернуто потерпілій.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі.

Вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував, особу винного, що міра покарання не відповідає особі обвинуваченого, а також є такою, що не буде достатньою для його виправлення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційних скарг своїх захисників, просив задовольнити їх вимоги у повному обсязі та пом`якшити йому покарання, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі. В задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора просив відмовити.

Прокурор просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги, а задоволенні апеляційних вимог захисників обвинуваченого відмовити.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали доводи своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, його захисників та прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно вироку (а.с.190) фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, який позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.
Колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за всіма епізодами за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, судом визнано щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , районний суд врахував: характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його відношенні до скоєного, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Також судом враховано, що майно, яке було предметом крадіжки, вилучено у обвинуваченого і передано на зберігання потерпілій, що зменшує фактичні суспільно-небезпечні наслідки злочину у вигляді реальних збитків потерпілої (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Виходячи з цього, районний суд правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого, попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання обвинуваченого є неможливе без реального відбування ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а тому вважає необхідним і достатнім призначити йому зазначене покарання в межах санкції вказаної статті, наближене до нижньої межі.
Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, колегія суддів находить таким, що в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Поряд з цим, апеляційні доводи проте, що суд недостатньо врахував підстави для застосування до обвинуваченого положення ст.75 КК України на думку колегії суддів не відповідають дійсності.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді провадження судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування або зміни прийнятого судового рішення, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Звідси, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників і апеляційна скарга прокурора не підлягаю задоволенню оскільки апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінального провадження.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 12 2018 року щодо ОСОБА_7 ,- залишити без змін.

Апеляційні скарги прокурора та захисників обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

___________ ___________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4