У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.09.2019 року, якою клопотання слідчого про арешт майна за кримінальним провадженням №0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задоволено.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.09.2019 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ-2121, кольору рубін, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 .

_____________________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/672/19 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
про арешт майна

Узагальнені доводи апелянта.

Звертає увагу на те, що ані клопотання, ані оскаржувана ухвала слідчого суді не містить посилання на те, що існують реальні ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі майна і на докази, які підтверджують їх існування.

Вказує, що у ході розгляду слідчий зазначив, що транспортний засіб оглянуто, наявні на ньому механічні пошкодження зафіксовано, проведено всі необхідні експертні дослідження, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, він повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та щиро покаявся.

Стверджує, що наведені вище обставини вказують на те, що накладення арешту на зазначений вище транспортний засіб, станом на момент розгляду клопотання, не переслідують досягнення законної мети позбавлення прав володільця майна реальне забезпечення кримінального провадження, зокрема забезпечення доказування обставин, що є предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а є суто формалізмом, та не є обмеженням права власності розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Апелянт вказує, що володільцем транспортного засобу є дядько підозрюваного ОСОБА_9 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000271 від 03.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
08 липня 2019 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання заступника СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна, а саме: автомобіля ВАЗ-2121, кольору рубін, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі(кузова) НОМЕР_2 .
В клопотанні зазначено, що 02.07.2019 року близько 14-00 годин по вулиці Приінгульська в с.Добре Баштанського району Миколаївської області біля будинку № 66 ОСОБА_12 керуючи автомобілем ВАЗ-2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 не впорався з керуванням та здійснив перекидання автомобіля. В наслідок чого водій ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження.
03.07.2019 року працівниками поліції було проведено огляд вищевказаного автомобіля, під час якого виявлено механічні пошкодження. В подальшому вказаний автомобіль вилучено до Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя вказав, що постановою слідчого від 03.07.2019 року вказаний автомобіль ВАЗ-2121 визнаний речовим доказом. Встановлені в ході розгляду клопотання обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що даний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши надані судом матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.
Приймаючи рішення про накладення арешту на автомобіль ВАЗ-2121, кольору рубін, реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя зазначив, що є достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Однак, такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і положенням кримінального процесуального закону.
Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, не достатньо з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 03 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Матеріали провадження свідчать про те, що 03.07.2019 року під час огляду автомобіль ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на територію Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, м. Баштанка, вул. С.Бойченка, 5 та відповідно до постанови від 03 липня 2019 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначений транспортний засіб оглянуто, наявні на ньому механічні пошкодження зафіксовано у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.
Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що були проведені експертні дослідження вказаного транспортного засобу, а саме судова автотехнічна експертиза по дослідженню технічного стану автомобіля «ВАЗ-2121» ( а.п.27); транспортно-трасологічна експертиза по дослідженню автомобіля (а.п.103); судова автотехнічна експертиза по дослідженню механізму і обставин ДТП (а.п.112).
В клопотанні слідчий зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля є ОСОБА_14 , а фактично автомобіль перебуває у власності ОСОБА_9 .
Окрім того, в клопотанні слідчий зазначив, що автомобіль ВАЗ 2121 є речовим доказом, так як зберіг на собі сліди ДТП. Зазначив, що з метою можливої конфіскації та збереження речових доказів виникла необхідність в арешті майна. Необхідність арешту транспортного засобу викликана необхідністю збереження речей, які використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 03.07.2019 року до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Відповідно до постанови про зміну кваліфікації у кримінальному провадженні від 23.08.2019 року кримінальне провадження № 0000271 перекваліфіковано з ч.1 ст. 286 КК України на ч.2 ст. 286 КК України.
Санкції ч. ч. 1,2 ст.286 КК України не передбачають конфіскації майна.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Однак, слідчий в клопотанні взагалі не вказав які обставини вказують на те, що існують вищенаведені ризики.
Слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали вказав на підставу для накладення арешту лише на те, що транспортний засіб визнаний речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та дійшов висновку, що накладення арешту на автомобіль повинно бути здійснено шляхом заборонити будь-кому користуватись, розпоряджатись та відчужувати дане майно.
Однак, слідчий суддя взагалі не зазначив про обставини, які вказують на те, що існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Також, не зазначив яким чином такі дії можуть вплинуть на хід розслідування по даному кримінальному провадженню.
Отже, як видно з вищенаведеного, зазначений транспортний засіб оглянуто, наявні на ньому механічні пошкодження зафіксовано у протоколі огляду, проведені всі необхідні експертні дослідження вказаного транспортного засобу.
Сам по собі факт того, що майно є речовим доказом не є достатньою підставою для накладення арешту на майно.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу ( завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею не встановлено та в ухвалі не наведено доказів та мотивів на підтвердження того, що існують достатні правові підстави для арешту майна.
За такого, рішення суду прийнято без дотримання вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2019 року, якою накладено арешт на автомобіль ВАЗ-2121, кольору рубін, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні даного клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль ВАЗ-2121, кольору рубін, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: