Справа № 476/618/19
Провадження № 1-кп/476/60/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2019 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , його законного представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 15.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063, по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна загальна середня, учня Єланецького професійного аграрного ліцею, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 14.03.2019 року о 10:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні гуртожитку Єланецького професійного аграрного ліцею за адресою: с.м.т. Єланець вул. Аграрна, 13 Миколаївської області вирішив провідати свого знайомого ОСОБА_4 , який проживає у кімнаті № 307. Підійшовши до вказаної кімнати, яка була не замкненою на ключ, зайшов до кімнати і виявив відсутність будь-яких осіб в цьому приміщенні, в тому числі і тих, які проживають в ній.

Знаходячись всередині кімнати № 307, ОСОБА_7 помітив на столі мобільний телефон фірми «Dogee Х-50» і в цей час у останнього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Скориставшись відсутністю уваги з боку осіб, які могли помітити факт крадіжки, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, протиправно, викрав мобільний телефон фірми «Dogee Х-50» вартістю 800 грн., в якому знаходились сім карта оператора «Київстар» вартістю 39 грн., сім карта оператора «МТС» вартістю 39 грн. та флеш накопичувач «Adata» об`ємом пам`яті 8GВ вартістю 80 грн., які належать потерпілому ОСОБА_4 .

З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 958 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 винним себе у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що 14.03.2019 року він прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_4 , який проживає у кімнаті № НОМЕР_1 в гуртожитку Єланецького професійного аграрного ліцею. Зайшов до вказаної кімнати, яка була не замкненою і в приміщенні нікого не було. В цей час він побачив на столі мобільний телефон фірми «Dogee Х-50» і нього виник умисел на його викрадення. Скориставшись відсутністю уваги він викрав мобільний телефон фірми «Dogee Х-50», в якому знаходились дві сім карти та флеш накопичувач «Adata», які належать потерпілому ОСОБА_4 . У скоєному щиро кається.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 суду пояснив, що про вчинений злочин йому стало відомо від працівників поліції. Неповнолітній син проживає разом з ним. Вважає, що син кається і більше злочинів вчиняти не буде.

Потерпілий ОСОБА_4 , суду пояснив, що 14.03.2019 року він, під час виробничого навчання згадав, що забув свій телефон в гуртожитку. Повернувшись до кімнати, в якій проживає він виявив, що телефон зник. Після цього він звернувся до адміністрації Єланецького професійного аграрного ліцею, які повідомили працівників поліції про викрадення у нього мобільного телефону. Мобільний телефон швидко знайшли і на даний час йому повернуто. Матеріальних претензій до обвинуваченого він не має.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується також сукупністю письмових доказів, зібраних під час досудового розслідування і досліджених судом в ході судового розгляду, в тому числі, а саме:

протоколом огляду місця події від 14.03.2019 року та доданою до нього фото таблицею із яких вбачається, що працівниками поліції в присутності понятих оглянуто приміщення кімнати № 307 в гуртожитку Єланецького професійного аграрного ліцею розташованого за адресою: с.м.т. Єланець вул. Аграрна, 13 Миколаївської області, звідки було здійснено крадіжку мобільного телефону фірми «Dogee Х-50», належного потерпілому ОСОБА_4 ;

протоколом огляду предмету від 20.05.2019 року та відеозаписом вказаної слідчої дії, із яких вбачається, що працівниками поліції в присутності понятих оглянуто мобільний телефон фірми «Dogee Х-50» в якому знаходились сім карта оператора «Київстар», сім карта оператора «МТС» та флеш накопичувач «Adata» об`ємом пам`яті 8GВ, які належать потерпілому ОСОБА_4 ;

накладною ПП « ОСОБА_12 » № 38 від 15.03.2019 року, із якої слідує, що вартість мобільного телефону фірми «Dogee Х-50» 800 грн., сім карти оператора «Київстар» 39 грн., сім карти оператора «МТС» 39 грн., флеш накопичувача «Adata» об`ємом пам`яті 8GВ» 80 грн., а всього на загальну суму 958 грн.

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_7 згідно яких обвинувачений зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_7 інспектор Єланецького районного сектору з питань пробації встановив, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до низького рівня ризику. А тому орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді відносно ОСОБА_7 у громаді можливе за умови залучення до соціально-виховних заходів, доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню чи обмеження волі.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи обвинуваченому міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, повне відшкодування завданого потерпілому збитку, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

В судовому засіданні прокурор і захисник просили звільнити неповнолітнього ОСОБА_7 від покарання відповідно до ст. 105 КК України і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батька до досягнення повноліття.

Інші учасники судового провадження у судовому засіданні проти застосування примусових заходів виховного характеру не заперечили.

Проаналізувавши думку учасників судового провадження з приводу застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, суд дійшов до наступного висновку.

Так, виходячи із змісту ч. 1ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2статті 105 КК України, серед яких пунктом 3 визначено передачу неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру, Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України ( 2341-14 ), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до ч. 3ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати.

Згідно з п.16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині, керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

При вирішенні питання щодо звільнення від покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття, те, що він навчається, має постійне місце проживання, його бездоганну поведінку після вчинення злочину, а також фактичні обставини справи. А тому, суд приходить до висновку, що обвинувачений на час ухвалення вироку не потребує призначення покарання, а тому вважає за можливе на підставі ст. 105 КК України звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме, передати неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд батька строком на 1 рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_7 від покарання, без визначення його виду, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд батька ОСОБА_8 на строк до досягнення ним повноліття.

Речові докази у справі: мобільний телефон фірми «Dogee Х-50», сім карта оператора «Київстар», сім карта оператора «МТС» та флеш накопичувач «Adata» об`ємом пам`яті 8GВ, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 надати в повне розпорядження останнього.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1