Справа № 368/672/19
Провадження № 1-в/368/64/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

За участю сторін процесу:
Прокурор: ОСОБА_3

Представник ВК № 115: ОСОБА_4

Засуджений: ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироговичі Іванківського району Київської області, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 17 жовтня 2017 року Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який з 17.01.2018 року відбуває покарання в Державній установі Кагарлицька виправна колонія № 115, щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, - про зарахування в строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироговичі Іванківського району Київської області, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 17 жовтня 2017 року Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який з 17.01.2018 року відбуває покарання в Державній установі Кагарлицька виправна колонія № 115, щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, - про зарахування в строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в прохальній частині якого засуджений просить суд винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої:
- зарахувати йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21.06.2017 року по 21.11.2017 року на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Своє клопотання в мотивувальній його частині засуджений ОСОБА_5 обгрунтовує наступними фактичними обставинами справи та нормами права :
- ухвалою малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили, а саме, - до 21.11.2017 року з розрахунку один день позбавлення волі згідно з ч. 1 ст. 72 КК України, в редакції Закону України від 18.06.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування строку судом попереднього ув`язнення, у разі з разі засудженим до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи, що йому вироком суду до вступу останнього в законну силу, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та взято під варту в залі суду, то вирок набирає законної сили під час дії Закону України від 18 травня 2017 року.
Відповідно до ст. 58 Корнституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а також ст. 5 КК України, - закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність особи або іншим чином погіршує її становище, не має зворотньої дії в часі.
Оскільки положення Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до кримінального Кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попередньогго ув`язнення» погіршує його становище, з урахуванням вищевикладеного, він зворотньої дії в часі не має.
Просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по вступу вироку в законну силу, а саме по 21.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, така позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, згідно з яким, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 - VIII від 26 листопада 2015 року у силу як прямого так і зворотньої дії кримінального закону в часі.
04.06.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 .
В судовому засіданні, яке відбулося 18.11.2019 року, засуджений ОСОБА_5 вимоги, викладені в клопотанні підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами та нормами права, які вказані в мотивувальній частині його клопотання, та які судом наведено вище.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.11.2019 року, представник Державної установи Кагарлицька виправна колонія № 115 ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні, яке відбулося 18.11.2019 року, прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , обгрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.
Як вказано в позиції ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», беручи до уваги, що у п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень статей ст.ст. 537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, ( п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 з 17.01.2018 року відбуває покарання у Державній Установі Кагарлицька виправна колонія № 115, відповідно, дане кримінальне провадження підсудне Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції.
Відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України (згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), редакція якого діяла до 21.06.2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пироговичі Іванківського району Київської області, громадянин України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 17 жовтня 2017 року Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- з 17.01.2018 року відбуває покарання в Державній установі Кагарлицька виправна колонія № 115.
Як вбачається з резолютивної частини вироку Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року, який набрав законної сили 21 листопада 2017 року:
- у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року) зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання перебування під вартою в періоди: з 18.11.2014 року до 15.05.2015 року, з 26.01.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 18.05.2017 року) зараховувати засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, яке видане 23 листопада 2017 року Малинським районним судом Житомирської області, за вих. № 283/71/15 к/10526/2017, вирок Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироговичі Іванківського району Київської області, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким його визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначене основне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, набрав законної сили 21 листопада 2017 року та підлягає негайному виконанню.
Засуджений ОСОБА_5 з 17.08.2018 року по даний час (час слухання кримінального провадження за клопотанням засудженого) відбуває покарання в Державній установі Кагарлицька виправна колонія № 115.
Враховуючи вищевикладені фактичні обставинисрави, суд вважає, що засудженому ОСОБА_5 слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року, (перебування під вартою в рамках даного кримінальнго провадження), по 21 листопада 2017 року, (набрання вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року законної сили), - з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, - у відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України та положень Закону № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», з огляду на наступні норми права.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно, як вбачається з матеріалів кримінального провадження станом на 21.06.2017 року, (на час набрання чинності Закону України від 18.05.2017 року, яким було змінено порядок зарахування в строк відбування покарання час перебування під вартою, а саме, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі), засуджений ОСОБА_5 перебував під вартою, та мав статус обвинуваченого, а саме, - до нього було застосовано такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 1 кп/283/3/2017, справа № 283/71/15 к.
Згідно резолютивної частини вироку Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року до набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_5 запобіжний захід, - тримання під вартою.
Вирок набрав законної сили 21 листопада 2017 року, відповідно, - з 21.11.2017 року ОСОБА_5 має статус засудженого.
При таких обставинах, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_5 та зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбутого основного покарання:
- термін попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року, (перебування під вартою в кримінально правовому статусі обвинуваченого в рамках кримінального провадження № 1 кп/283/3/2017, справа № 283/71/15 к), по 21 листопада 2017 року, (набрання вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року законної сили), - з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, - у відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України та положень Закону № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який діяв на час взяття під варту засудженого ОСОБА_5 .
Згідно вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-8, який набрав чинності 24.12.2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з врахуванням змін зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно позиції ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Незалежно від процесуального порядку (діючого КПК чи КПК в редакції 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Дійсно, положення ч. 5 ст. 72 КК України на підставі закону України № 2046 VIII від 18.05.2017 року, та який набрав чинності 21.06.2017 року, змінено, та на даний час має наступний вигляд:
- попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Проте, суд вважає, що на засудженого редакція закону України № 2046 VIII від 18.05.2017 року, та який набрав чинності 21.06.2017 року, не поширюється, а тому при зарахуванні в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення до засудженого слід застосовувати редакцію ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на час чинності Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а саме, - два дні позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення з огляду на положення ч. 1 ст. 58 Конституції України, та положення ч. 2 ст. 5 КК України.
Так, згідно ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 58 Конституції закріплює загальновизначений принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 р. № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі пояснюється, що «суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності...».

Відповідно, заборона зворотної дії в часі означає, що приписи законів та інших нормативно-правових актів не поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. № 1 -рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що «до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце». При цьому не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акта щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акта в часі).
Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.
На думку Конституційного Суду України, «закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, утому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта» (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 р. № 1-зп у справі шодо несумісності депутатського мандата).

Слід зазначити, що принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів також знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема:

- в Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (ст. 15);

- Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).

Отже, враховуючи загальний сенс ст. 58 Конституції, можна зробити висновок про неприпустимість надання законам зворотної дії не тільки шляхом прямої вказівки про це в самому законі, але й через прийняття законів, які за своїм змістом мають таку дію, хоча б і без спеціальної вказівки про це в тексті закону. З цієї ж причини також неприпустимим є надання законам зворотної дії в актах офіційного тлумачення чи правозастосовною практикою.
Згідно ч. 2 ст. 5 Кримінального Кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особа, не має зворотної дії в часі.

Слід зазначити, що за визначенням Конституційного суду України суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно правових актів «…полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи», - Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року за справою за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень ст. 58 Конституції України, статтей 6, 81 КК України (1960 р), справа № 1-1 2000 про зворотну дію кримінального закону в часі // ВКСУ. -2000. -№ 2. - С. 29-34). Крім того, «...дія закону ...не може поширюватися на правовідносини, які виникли та закінчилися до набрання чинності ...законом» (Рішення КСУ від 5 квітня 2001 р. за справою за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа про податки) II ВКСУ. - 2001. -№2. - С. 19-22).

Виходячи з викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 5 КК зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі - це поширення нового кримінального закону, яким скасована злочинність діяння, пом`якшена кримінальна відповідальність або іншим чином поліпшене становище особи, на осіб, які вчинили злочини до набрання таким законом чинності.
Зокрема, ідеться про поширення закону на осіб, які відбувають покарання.

Слід зазначити, що положення ч. 2 ст. 5 КК України за своєю правовою природою протилежна ч. 1 ст. 5 КК України.

Підсумовуючи вищевказане, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України, положення якої судом викладено вище, всі інші закони про кримінальну відповідальність, крім тих, що усувають злочинність діяння, пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, не мають зворотної дії в часі.
Отже суд вважає, що Закон № 2046 VIII від 18.05.2017 року, та який набрав чинності 21.06.2017 року, не поширюється на засудженого ОСОБА_5 , так як він істотно погіршує становище засудженого в частині розміру відбутого покарання, а тому при вирішенні клопотання засудженого слід застосовувати Закон № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а саме, - зарахувати йому в термін відбування покарання термін попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту, і до моменту набрання вироком законної сили, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 58 Конституції, ч. 2 ст. 5 КК України, Рішенням КСУ від 19 квітня 2000 року за справою за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень ст. 58 Конституції України, статтей 6, 81 КК України (1960 р), справа № 1-1 2000 про зворотну дію кримінального закону в часі // ВКСУ -2000, Рішенням КСУ від 5 квітня 2001 р. за справою за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа про податки) II ВКСУ. 2001, ст. 15 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7), позицією ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», Законом України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», ст.. 72 КК України, ст..ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироговичі Іванківського району Київської області, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 17 жовтня 2017 року Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який з 17.01.2018 року відбуває покарання в Державній установі Кагарлицька виправна колонія № 115, щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, - про зарахування в строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - задовольнити.
Зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пироговичі Іванківського району Київської області, громадянину України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , якого засуджено:
- 17 жовтня 2017 року Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який з 17.01.2018 року відбуває покарання в Державній установі Кагарлицька виправна колонія № 115, строк попереднього ув`язнення:
- з 21 червня 2017 року, (перебування під вартою), по 21 листопада 2017 року, (набрання вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року законної сили), - з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, -
- у відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України та положень Закону № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду та направити на адресу Кагарлицької виправної колонії № 115 в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1