Справа № 202/6840/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
09 жовтня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора відділу прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000456,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000456, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 24 квітня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.

07 жовтня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000456.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 07 жовтня 2019 року.

Згідно з матеріалами клопотання, на підставі свідоцтва від 15.10.2012 № 2705 про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області, ОСОБА_5 є адвокатом, зареєстрованим в Єдиному реєстрі адвокатів України.

ОСОБА_5 як адвокат повинна керуватися Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», здійснювати незалежну професійну діяльність адвоката щодо захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1), керуючись принципами верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів (ч. 1 ст. 4), дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики (п. 1 ч. 1 ст. 21).

Станом на 2015 рік об`єкти нерухомого майна: будівля водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м. та земельна ділянка з кадастровим номером :03:305:0039, площею 0,5999 га, розташовані по вул. Набережна Перемоги, 1к у м. Дніпро, перебували у державній власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2014 у справі №904/4139/14, однак відомості щодо реєстрації права власності на вказані об`єкти майна за державою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено не було.

У 2015 році, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у адвоката ОСОБА_5 виник злочинний намір на шахрайське заволодіння державною власністю - будівлею водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м. та земельною ділянкою з кадастровим номером :03:305:0039, площею 0,5999 га, розташованих по АДРЕСА_1 .

З метою вчинення злочину та заволодіння державним майном, ОСОБА_5 вирішила скористатись відсутністю реєстрації права власності на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» та земельну ділянку під будівлею, та на підставі підробленого рішення суду провести державну реєстрацію права власності на вказані об`єкти на ім`я сторонньої особи без її відома, з метою отримання можливості подальшого розпорядження об`єктами майна з використанням реквізитів сторонньої особи.

ОСОБА_5 з метою приховання своєї участі у підготовці та вчиненні злочину та уникнення викриття та можливої відповідальності прийняла рішення обманним шляхом провести реєстрацію об`єктів права державної власності на ОСОБА_6 , 1929 р.н., яка є матір`ю її знайомої ОСОБА_7 .

У вересні 2015 року ОСОБА_5 , здійснюючи підготовку документів для вчинення злочину, звернулась до засновника та директора ТОВ «Європейська оціночна компанія» ОСОБА_8 з замовленням на виготовлення технічного паспорту на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» по вул. Набережна Перемоги, 1к у м. Дніпро та, діючи шляхом обману, повідомила, що замовником вказаних робіт є ОСОБА_6 та вказані відомості необхідно зазначити у технічній документації.

У вересні 2015 року директор ТОВ «Європейська оціночна компанія» ОСОБА_8 , не будучи обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_5 , здійснив технічну інвентаризацію та виконав технічний паспорт на нежитлову будівлю водноспортивної бази «Локомотив» по вул. Набережна Перемоги, 1к у м. Дніпро у якій, на вимогу ОСОБА_5 , зазначив ОСОБА_6 замовником технічної інвентаризації після чого виготовлений документ передав ОСОБА_5 .

В період часу з жовтня 2015 року по березень 2016 року невстановлені досудовим розслідуванням особи, які діяли в інтересах ОСОБА_5 та всі дії яких охоплювались її умислом, діючи спільно з невстановленими службовими особами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, отримали доступ до архіву суду та матеріалів цивільної справи Дніпропетровського районного суду № 2-580 від 23.03.2007 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визнання права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку № НОМЕР_1 розміром 0,0592 га в садовому товаристві «Горизонт» в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, після чого здійснили підроблення та підміну матеріалів вказаної цивільної справи шляхом складення завідомо неправдивих процесуальних документів суду, позовної заяви та документів до заяви, у які внесли неправдиві відомості, що предметом судового розгляду було визнання за ОСОБА_6 права власності на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м., та земельної ділянки з кадастровим номером :03:305:0039, площею 0,5999 га, розташованих по АДРЕСА_1 , а саме: ухвали про відкриття провадження у справі від 14.12.2006; позовної заяви про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно та земельні ділянки; договору купівлі-продажу майна від 27.01.2006 між ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ; заяви від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про розгляд провадження без їх присутності; протоколу судового засідання від 01.02.2007; протоколу судового засідання від 23.03.2007; рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2007 у справі № 2-580 за 2007 рік, та шляхом обману, здійснили заміну дійсних документів цивільної справи на підроблені, додатково долучили до справи фотокопію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_6 .

В період часу з жовтня 2015 року по березень 2016 року ОСОБА_5 , отримала примірник підробленого рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2007 у справі № 2-580 за 2007 рік, яке містило завідомо неправдиві відомості про визнання за ОСОБА_6 права власності на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м., та земельної ділянки з кадастровим номером :03:305:0039, площею 0,5999 га, розташованих по АДРЕСА_1 , з метою використання підробленого документу для вчинення злочину.

У березні 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , офісне приміщення якої розташовувалось за адресою: АДРЕСА_2 , та, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння правом на державне майно, діючи шляхом обману, повідомила нотаріусу, що надає правову допомогу ОСОБА_6 та необхідно здійснити реєстрацію права власності на майно на підставі рішення суду, передала нотаріусу копії документів для підготовки проведення реєстраційної дії, а саме: рішення Дніпропетровського районного суду у справі №2-580 від 23.03.2007 та технічний паспорт на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м. по АДРЕСА_1 . В цей же день приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 передала ОСОБА_5 запит до Дніпропетровського районного суду про підтвердження наявності у архіві суду рішення від 23.03.2007 у цивільній справі №2-580 за 2007 рік, відповідь на який остання повинна була отримати та повернути приватному нотаріусу.

У березні квітні 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, невстановлені досудовим слідством особи, які діяли в інтересах ОСОБА_5 та дії яких повністю охоплювались її умислом, з метою укриття факту підроблення рішення суду, здійснили виготовлення завідомо підробленого листа Дніпропетровського районного суду без номеру від 01.04.2016, відповідно до якого підтверджувалось наявність у архіві суду рішення Дніпропетровського районного суду у справі № 2-580 від 23.03.2007.

На початку квітня 2016 року ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти дії, направлені на заволодіння правом на державне майно шляхом шахрайства, подала приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 оригінал підробленого рішення Дніпропетровського районного суду у справі № 2-580 від 23.03.2007 та підроблений лист Дніпропетровського районного суду без номеру від 01.04.2016, відповідно до якого підтверджувалось наявність у архіві суду зазначеного рішення, оригінал паспорту ОСОБА_6 та оригінал технічного паспорту на нежитлову будівлю водноспортивної бази «Локомотив» по вул. Набережна Перемоги, 1к у м. Дніпро.

З метою доведення свого злочинного умислу на придбання права на державне майно до кінця ОСОБА_5 21.04.2016, діючи шляхом обману, за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, схожою за зовнішністю з ОСОБА_6 , прибула до офісу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бородинська, 24, після чого невстановлена слідством особа підписала від імені ОСОБА_6 заяви про державну реєстрацію права власності на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м., та земельну ділянку з кадастровим номером :03:305:0039, площею 0,5999 га, розташованих по АДРЕСА_1 .

25.04.2016 приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , на підставі наданих ОСОБА_5 підроблених документів, здійснила державну реєстрацію на ім`я ОСОБА_6 права власності на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м. та земельну ділянку з кадастровим номером :03:305:0039 площею 0,5999 га, розташованих по АДРЕСА_1 , після чого всі документи на право власності на об`єкти майна передала ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта №5554-18 від 05.04.2019 за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи станом на 21.04.2016 ринкова вартість нежитлової будівлі водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м. складала 9 672 082 грн., ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :03:305:0039 площею 0,5999 га складала 8 583 609 грн.

12.06.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України в порядку, передбаченому ст. ст. 278, 481 КПК України.

Постановою прокурора Дніпропетровської області від 19.07.2019 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000456 від 24.04.2017 за підозрою ОСОБА_5 за ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України до 4-х місяців, тобто до 12 жовтня 2019 року.

На теперішній час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у провадженні доказами, які підтверджують причетність підозрюваної до вчиненого злочину:

-оригінальним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2007 у цивільній справі № 2-580 за 2007 рік, вилученим за інвентаризаційної справи у БТІ Дніпропетровського району, у якій відсутні дані про визнання права власності за ОСОБА_6 ;

-рішенням від 23.03.2007, яке міститься у цивільній справі Дніпропетровського районного суду № 2-580 за 2007 рік в архіві Дніпропетровського районного суду, відповідно до якого визнано право власності на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» та земельну ділянку під будівлею за ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту як свідка ОСОБА_10 , яка показала, що ніколи не була власником та не продавала ОСОБА_6 будівлю водноспортивної бази «Локомотив» та земельну ділянку під будівлею, з нею не знайома;

-протоколом допиту як свідка ОСОБА_9 , яка показала, що придбала у ОСОБА_10 земельну ділянку з садовими будівлями у дачному товаристві «Горизонт», та подавала до Дніпропетровського районного суду позов тільки з вказаного питання. ОСОБА_6 не була стороною судового розгляду, та про вказану особу їй нічого не відомо. Наявне у неї рішення суду не містить відомостей про визнання права власності за ОСОБА_6 на водноспортивну базу «Локомотив»;

-протоколом допиту як свідка ОСОБА_12 , який у 2007 році працював на посаді судді Дніпропетровського районного суду та показав, що на рішенні суду та документах цивільної справи № 2-580, вилученій у архіві Дніпропетровського районного суду, підписи виконані не ним, а матеріали мають ознаки підроблення;

-висновками судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якої підписи від імені ОСОБА_6 та підписи від імені судді ОСОБА_12 у документах цивільної справи № 2-580, вилученій у архіві Дніпропетровського районного суду, виконані не вказаними особами;

-протоколом допиту як свідка засновника та директора ТОВ «Європейська оціночна компанія» ОСОБА_8 , який показав, що з метою виготовлення технічного паспорту на будівлю водноспортивної бази «Локомотив» по вул. Набережна Перемоги, 1к у м. Дніпро, до нього зверталась адвокат ОСОБА_5 , та повідомила, що замовником вказаних робот є нібито ОСОБА_6 . Технічний паспорт на об`єкт від передавав адвокату;

-протоколом допиту як свідка приватного нотаріуса ОСОБА_11 , яка показала, що з метою проведення державної реєстрації права власності на ОСОБА_6 до неї зверталась адвокат ОСОБА_5 . ОСОБА_11 віддавала адвокату запит до Дніпропетровського районного суду про підтвердження наявності у архіві суду рішення від 23.03.2007 у цивільній справі №2-580 за 2007 рік, та від неї отримала підроблений лист Дніпропетровського районного суду без номеру від 01.04.2016, оригінал підробленого рішення суду від 23.03.2007 у справі № 2-580, оригінал технічного паспорту на нежитлову будівлю водноспортивної бази «Локомотив» по вул. Набережна Перемоги, 1к у м. Дніпро, оригінал паспорту ОСОБА_6 . Крім того саме ОСОБА_5 привозила до неї особу, яка була схожа на фото ОСОБА_6 у паспорті, яка підписувала заяву про державну реєстрацію права власності. Всі документи та витяги про проведення державної реєстрації на ОСОБА_6 права власності на об`єкти ОСОБА_11 віддала ОСОБА_5 ;

-листом Дніпропетровського районного суду, відповідно до якого запит від приватного нотаріуса ОСОБА_11 не надходив, лист без номеру від 01.04.2016 судом не готувався;

-протоколом допиту як свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що її мати не виходила з квартири останні роки свого життя, власником будівлі водноспортивної бази «Локомотив» вона ніколи не була. Жодних правочинів та реєстрації на своє ім`я об`єктів нерухомого майна ОСОБА_6 не проводила;

-інформацією з відділу реєстрації актів громадянського стану , відповідно до якої 23.02.2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла від серцевої недостатності за місцем реєстрації її дочки ОСОБА_7 ;

-відомостями з ЄДРПОУ, відповідно до яких директором ТОВ «Правовий центр Феміда», , в період з 2011 по 2015 рік була ОСОБА_7 , єдиним засновником та власником підприємства була ОСОБА_5 ;

-висновком експерта №5554-18 від 05.04.2019 за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, відповідно до якої станом на 21.04.2016 ринкова вартість нежитлової будівлі водноспортивної бази «Локомотив» площею 7 503,8 кв. м. складала9 672 082 грн., ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :03:305:0039 площею 0,5999 га складала 8 583 609 грн.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності підозрюваної ОСОБА_5 на теперішній час перебувають земельна ділянка :02:008:0117 за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, та розташований на ділянці житловий будинок загальною площею 408 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14. Крім того ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14362668.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_13 , який є чоловіком ОСОБА_5 , зареєстровано на праві власності майно, що відповідно до норм Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України є їх спільною сумісною власністю подружжя, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; гараж за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна: 20912420.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України, що інкримінується ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна, забезпечення відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням, виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.

З метою забезпечення арешту майна слідчий просив здійснювати розгляд клопотання у відсутність власника майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без виклику власника майна, оскільки це необхідне з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Як встановлено із матеріалів клопотання, 12 червня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України в порядку, передбаченому ст. ст. 278, 481 КПК України.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності підозрюваної ОСОБА_5 на теперішній час перебувають: земельна ділянка :02:008:0117 за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, та розташований на ділянці житловий будинок загальною площею 408 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14. Крім того ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14362668.

З урахуванням викладеного, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що належне підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної власності майно - земельна ділянка :02:008:0117 за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, та розташований на ділянці житловий будинок загальною площею 408 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14,квартира за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14362668, може бути конфісковано, що передбачено санкцією ч. 4 ст. 190 КК України як обов`язкове додаткове покарання (конфіскація майна).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується залученими матеріалами у їх сукупності. При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням обставин справи є розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного завданням кримінального провадження, запобіганню можливості відчуження майна.

З огляду на санкцію кримінального закону незастосування арешту майна може привести до передачі майна.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання в права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого. Виправдовують у даному випадку наслідки арешту майна, як для самої підозрюваної, так і для третіх осіб.

Щодо накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_13 , і.п.н. НОМЕР_2 , а саме: гараж за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна: 20912420; квартира за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, то слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Нормами статті 170 КПК України передбачено накладення з метою забезпечення конфіскації майна арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом із тим, зазначене майно згідно з матеріалами клопотання слідчого зареєстроване на праві власності за ОСОБА_13 , який не має статусу підозрюваного в кримінальному провадженні в рамках якого подано клопотання про арешт, до нього не може бути застосована конфіскація, а частка підозрюваної ОСОБА_5 у цьому майні як спільній сумісній власності подружжя не визначена.

Наведені обставини свідчать про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно, належне на праві власності ОСОБА_13 .

Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000456 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке зареєстровано за підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права будь-яким особам, будь-яким чином відчужувати наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку :02:008:0117 за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 408 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14362668.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 11 жовтня 2019 року о 14 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1