Справа № 206/3886/19
Провадження № 1-кс/206/910/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2019 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що всі документи були вилучені під час обшуку та заявив клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на запит від 04.07.2019 № 85с-1160вих19 та копії протоколу обшуку від 24.07.2015, відповідно до яких 24 липня 2015 року у ході проведення обшуку слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 за місцезнаходженням офісу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2015 були вилучені речі та документи. Отже, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не має можливості надати затребувані документи.
Вислухавши прокурора та представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 , дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів з огляду на таке.
Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Крім того, відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).
Слідчий суддя вважає за необхідне, також, послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з позицією ІНФОРМАЦІЯ_5 , викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи (витяг), яке обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах 21.05.2014 та на засіданні пленуму ВССУ 17.10.2014 - недолучення оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, також є підставою для відмови в його задоволенні.
Аналогічного висновку, щодо підстав для відмови в задоволенні клопотання, слід дійти і при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.
При цьому, порядок засвідчення копій документів здійснюється відповідно до вимог ІНФОРМАЦІЯ_6 «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_7 від 07.04.2003 № 55. Завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою, дати засвідчення копії.
Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, жодна копія документу, яка долучена до матеріалів клопотання не засвідчена належним чином, відповідно до вимог ІНФОРМАЦІЯ_6 «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_7 від 07.04.2003 № 55, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати ці документи належними доказами в розумінні норм КПК України.
У відповідності до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадженняіз клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. У відповідному клопотанні зазначаються, окрім іншого, підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Так, у зв`язку з тим, що згідно протоколу обшуку від 24.07.2015 була вилучені документи та речі, що можуть свідчити про фінансово-господарську діяльність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », слідчий суддя вважає, що сторона кримінального провадження не довела наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, згідно довідки про результати фінансового розслідування з питань взаємовідносин між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДОР внаслідок виконання умов договору від 15.08.11 № 117 встановлено, що існує ймовірність завищення витрат на оплату праці ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », включених в акти виконаних робіт за формою КБ-2В за результатами виконання робіт до договору від 15.08.11 № 117 з КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДОР в сумі 198757,05 грн. Кошти, які були перераховані КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДОР на виконання умов договору від 15.08.11 № 117, ймовірно використані ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у власній фінансово-господарській діяльності підприємства, що може свідчити про легалізацію(відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Однак, відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за правової кваліфікацією ч. 4 ст. 191 КК України, а саме за фактом заволодіння чужим майном службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем при виконанні в період з серпня 2011 по грудень 2011року робіт з капітального ремонту будівлі дитячого відділення № 35 КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Дніпропетровської обласної ради.
Так, прокурором не була надано жодного документу на підтвердження існування фактів заволодіння чужим майном службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем при виконанні в період з серпня 2011 по грудень 2011року робіт з капітального ремонту будівлі дитячого відділення № НОМЕР_1 КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Дніпропетровської обласної ради.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.
До того ж, прокурором не вірно зазначено у клопотанні дату внесення відомостей до ЄРДР- прокурором зазначено 12.02.2013, а згідно витягу з ЄРДР відомості внесені 13.02.2013.
Слідчий суддя звертає увагу, що статтею 163 КПК України, окрім іншого, закріплено обов`язок сторони кримінального провадження довести зв`язок між кримінальним провадженням та витребовуваними документами і суттєвість значення цих документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відтак законодавство України встановлює чіткі правові механізми для отримання правоохоронними органами інформації та документів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, свідчать про те, що клопотання є необґрунтованим та безпідставним, яке не підлягає задоволенню, адже підстави, наведені для виправдання таких заходів слідчим вважати відповідними і достатніми, не можливо.
З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 309, 369 - 372 КПК України,
В задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити повністю.
Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 22.07.2019 о 14 годині 40 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1