н/п 1-кс/640/9746/19
"06" серпня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника ТОВ «КОМПО ГРУП», ТОВ «МетЛом» - адвоката ОСОБА_4 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, зокрема, що 02.08.2019 до СВ ВСП ГУНП в Харківській області надійшов матеріал, за фактом того, що невстановлені особи намагаються вчинити самоправні дії з майном ДП "Харківський завод транспортного устаткування", який розташований за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3, шляхом демонтажу металевих конструкцій з виробничого корпусу.
Вищевказані матеріальні об`єкти є знаряддям та предметом злочину, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування зазначеного кримінального провадження та у випадку не накладення на них арешту можуть бути пошкоджені, знищенні або втрачені.
Власником матеріальних об`єктів, фрагментів металу невизначеної форми (брухту металу), вилучених 02.08.2019 в період часу з 15.30 год. до 16.30 год. слідчим СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 в ході огляду, в приміщенні цехів №№ 2-5, ДП «ХЗТУ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3 є ДП «Харківській завод транспортного устаткування».
З метою повідомлення ДП «Харківській завод транспортного устаткування», в ході досудового розслідування встановлені засоби зв`язку заступника директора ДП «ХЗТУ» ОСОБА_7 .
Матеріальні об`єкти, перелічені в п. 1, вилучені в ході огляду, в приміщенні цехів №№ 2-5, ДП «ХЗТУ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3 передані на відповідальне зберігання на площадку ТОВ «МетЛом», за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 13.
У зв`язку з тим, що останній огляд по даному кримінальному провадженню проведено 02.08.2019, тобто у п`ятницю, у органа досудового розслідування не було можливості звернутися з клопотанням про арешт майна у передбачений законом строк, так як були вихідні дні, субота та неділя, у органу досудового розслідування виникла необхідність на поновлення процесуальних строків звернення з клопотанням про арешт майна.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин зазначеного кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.
В судове засідання представник ДП «ХЗТУ» не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 06.08.2019 надійшла заява від заступника директора ДП «ХЗТУ» ОСОБА_7 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без участі представника ДП «ХЗТУ», у зв`язку з виробничими обставинами (а.с. 43).
02.08.2019 начальником дільниці ОСОБА_8 надано добровільну згоду на проведення слідчих дій в приміщенні території ТОВ «МетЛом», за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 13 (а.с. 26).
02.08.2019 проведено огляд місця події на дільниці місцевості, розташованій на території ТОВ «МетЛом», за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 13, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 02.08.2019 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні прокурора (а.с. 27-36).
В поданому до суду клопотанні сторона обвинувачення просить поновити процесуальний строк подання клопотання про арешт майна.
Після проведення огляду клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна 02.08.2019 (п`ятниця), тобто до 05.08.2019 (враховуючи вихідні дні субота, неділя), інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду 05.08.2019 клопотання про арешт майна, а тому клопотання в частині поновлення процесуального строку прокурору на звернення до суду з клопотанням задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Прокурором доведено, що зазначене в клопотаннях майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, прокурор в цій частині довів слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Місцем зберігання арештованого майна слідчий суддя визначає площадку ТОВ «МетЛом», за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 13, з передачею вказаного майна на відповідальне зберігання за цією адресою ТОВ «МетЛом», попередивши ТОВ «МетЛом» про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
В задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку прокурору на звернення до суду з клопотанням про арешт майна - відмовити.
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Визначити місце зберігання арештованого майна - фрагменти металу невизначеної форми (брухт металу) загальною вагою 1350 кілограмів - площадку ТОВ «МетЛом», за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 13.
Попередити ТОВ «МетЛом» про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1