Провадження №: 1-кс/752/9559/19
У Х В А Л А
23.10.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайфорт" про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні представник ТОВ «Скайфорт» не з`явився, на адресу суду надав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Просив суд задовольнити клопотання та скасувати арешт.
Прокурор в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зокрема, якщо майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За змістом ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3,4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого та третіх осіб. Крім того, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Дійсно, зі змісту ухвали про арешт майна вбачається, що арешт на земельну ділянку накладений для збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Разом з тим, ТОВ «Скайфорт» є користувачем земельної ділянки. Ця обставина підтверджується копією договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) від 22.10.2015. Відсутні жодні докази на підтвердження того, що ця земельна ділянка може бути відчужена власником земельної ділянки чи ТОВ «Скайфорт» як користувачем або у якийсь спосіб знищена чи зіпсована.
Під час дослідження матеріалів клопотання слідчий суддя встановив, що з часу внесення кримінального провадження до ЄРДР не визначені можливі винні особи та не оголошено підозри жодній особі, яка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, в тому числі з працівників та посадових осіб ТОВ «Скайфорт».
Такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт земельної ділянки із встановленням заборони проведення будівельних робіт не відповідає принципу співмірності, оскільки призводить до понесення підприємством значних збитків, зупинення правомірної підприємницької діяльності та порушує права третіх осіб.
Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на це слідчий суддя вважає, що з метою припинення порушення прав власника арештованого майна та у зв`язку із відсутністю будь-якої потреби для застосування в подальшому такого заходу, належить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року.
Керуючись ст.ст.170,173,174, 376 КПК України, слідчий суддя-
клопотання представника власника майна ТОВ «Скайфорт» ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: