Житомирський апеляційний суд
Справа №281/941/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.01.2019 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лугини, Лугинського району Житомирської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_6 просить вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.01.2019 року відносно ОСОБА_7 , скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , прокурором ОСОБА_12 подано письмове заперечення, в якому він просить вирок Лугинського районного Житомирської області від 17.01.2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 представником потерпілих - адвокатом ОСОБА_11 , подано письмове заперечення, в якому він просить вирок Лугинського районного Житомирської області від 17.01.2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Згідно вироку Лугинського районного суду Житомирської області 17 січня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2406 гривень 97 коп. витрат за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.
Речовий доказ мотоцикл марки «JAWA», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, який знаходиться на території майданчика для тимчасового зберігання речових доказів Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області після набрання вироком законної сили, зобов`язано передати власнику.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 60 000 гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди та 14262 гривні 00 копійок понесених судових витрат.
Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 60 000 гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди та 14262 гривні 00 копійок понесених судових витрат.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, ОСОБА_7 29.05.2016 року близько 02 год.00 хв. не маючи права на керування транспортним засобом відповідної категорії, керував технічно справним мотоциклом марки «JAWA», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 та, рухаючись вказаним транспортним засобом, проїжджаючи по освітленій штучним освітленням вулиці Рози Люксембург в смт Лугини Житомирської області поблизу будинку № 15 у напрямку центра смт Лугини, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу ліворуч, у результаті чого виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які рухалися в попутному напрямку за межами проїзної частини. ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, зокрема, не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
- п.2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.10.1, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин лівої поперекової ділянки, закритий перелом крила лівої клубової кістки, розрив лобкового симфізу, закритого перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині, закритого перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки та медіальної кісточки зліва з розривом дистального між гомілкового синдесмозу та підвивихом ступні назовні. Дані тілесні ушкодження відповідно до висновків експертів, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя але призвели до тривалого розладу здоров`я.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_14 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: переломи медіальних стінок верхньощелепних пазух з обох сторін, передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, носових кісток з девіацією вправо, перелом латеральної стінки лівої орбіти, закрита черепно-мозкова травма, множинні садна обличчя, волосяної частини голови, пара орбітальна гематома ліворуч, струс головного мозку, що призвів до наслідків у вигляді синдрому вегето-судинної дистонії, вираженого церебростенічного синдрому, закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків, множинні садна в ділянці лівої лопатки, на верхніх та нижніх кінцівках. Дані тілесні ушкодження відповідно до висновків експертів, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апелянта адвоката ОСОБА_6 , який відмовився від апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав позицію свого захисника щодо відмови від апеляційної скарги, та просив задовольнити своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, прокурора, потерпілу ОСОБА_9 , законного представника потерпілого ОСОБА_14 ОСОБА_10 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_11 , які просили розглянути питання на розсуд суду, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів виходить з наступного.

На адресу апеляційного суду до початку судового розгляду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому він просить скасувати вирок Лугинського районного суду від 17.01.2019 року, кримінальне провадження закрити. Звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , відмовився від поданої апеляційної скарги з доповненнями до неї. Обвинувачений підтримав заяву захисника про відмову від апеляційної скарги. Правові наслідки відмови він апеляційної скарги йому роз`яснені.
Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Враховуючи, що вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими учасниками кримінального провадження, відмова захисника від апеляційної скарги не суперечить вимогам закону, апеляційний суд вважає можливим прийняти відмову захисника від апеляційної скарги з доповненнями.

Вирішуючи заявлене обвинуваченим ОСОБА_7 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 49 КК України встановлено підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

Вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 17.01.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки із застосуванням вимог ст.75,76 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, однак під час апеляційного розгляду заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строку давності.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону строк давності це передбачений КК України певний проміжок часу, після вчинення злочину, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_7 визнано винним за вироком суду, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Вказаний злочин вчинений ОСОБА_7 26.05.2016 року, тобто з часу його вчинення пройшло більше трьох років.

Обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України, не встановлено.

Частиною 5 ст.74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнені від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Враховуючи, що захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , відмовився від апеляційної скарги, а згідно вироку поряд з іншими були вирішені питання щодо процесуальних витрат, речових доказів, цивільних позовів, колегія суддів на підставі ч.5 ст.74 КК України вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного судом покарання. В іншій частині вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову захисника ОСОБА_6 від апеляційної скарги з доповненнями до неї на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.01.2019 року.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити частково.
Вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.01.2019 року в частині призначення покарання змінити.
Звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 17.01.2019 року у виді 3 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, якого на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, на підставі п.2 ч.1ст.49 КК України.
В іншій частині вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.01.2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: