Справа180/427/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000119 від 26.02.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , 2005 року народження, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-31.07.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 336 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07.11.2014 року зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_6 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.10.2014 року, до повноліття дитини.

Однак, будучі усвідомленим про необхідність сплачувати аліменти на утримання дитини, незважаючи на попередження державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, протягом тривалого часу, з червня 2016 року по 26.02.2019 року, обвинувачений ОСОБА_3 умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надавав, будь-яких заходів по сплаті заборгованості не вживав, на неодноразові попередження державного виконавця про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів не реагував, про отримання доходу державного виконавця не повідомляв.

В результаті тривалого ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, за вищезазначений період, що складає 2 роки 9 місяців, утворилась заборгованість з виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка становить 30769,51 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини, вказані вище та пояснив, що не було коштів, оскільки не мав змоги влаштуватися на роботу, і тому у зазначений період часу він не сплачував аліменти. Просить суд суворо не карати обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що аліменти на утримання дитини обвинувачений перестав сплачувати після звільнення з ПАТ «МГЗК», з червня 2016 року обвинувачений жодного разу не сплатив аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. З даного приводу вона неодноразово зверталася до нього, але заборгованість він не погашав і аліменти не сплачував, хоча деякий період він неофіційно працював. Вона зверталася до державного виконавця з проханням вирішити питання щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності, потім написала заяву до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 повідомлений про наявність виконавчого документу та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів відповідно розписки 09.09.2016 року, аліменти не сплачував з червня 2016 року, внаслідок чого за період з червня 2016 року по 26.02.2019 року утворилась заборгованість, яка складає 30769,51 грн., йому неодноразово направлялися виклики до ВДВС, але він не з`являвся, про доходи не повідомляв, не сплачує аліментні платежі і дотепер.

Судом досліджені письмові докази.

Так, відповідно до рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області 07.11.2014 року, ОСОБА_3 зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_6 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.10.2014 року, до повноліття дитини.

09.09.2016 року ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, згідно розписки.

Згідно довідки державного виконавця державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції від 21.02.2019 року, заборгованість по аліментам за період часу з червня 2016 року по 26.02.2019 року становить 30769,51 грн.

Суд вважає дані докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони отримані у передбачений КПК України спосіб, підтверджують та доповнюють один одного та узгоджуються між собою.

Враховуючи тривалий час ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, продовження ухилення після звернень потерпілої про необхідність виконання свого обов`язку, обізнаність про можливість відповідальності, ненадання іншої допомоги дитині, суд вважає, що ухилення обвинуваченого від сплати аліментів має злісний характер.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він посягнув на особисті права і свободи людини та громадянина, скоїв злочин невеликої тяжкості, суспільна небезпечність якого полягає в тому, що він грубо порушує обов`язки, які покладаються на батьків Конституцією України та сімейним законодавством, і посягає на нормальний розвиток і здоров`я дітей.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи ступень тяжкості, обставини вчинення злочину, а також його суспільну небезпечність, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у вигляді обмеження волі.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин в період іспитового терміну, тобто після винесення вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2015 року, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 336. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України.

Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлений.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, частково, у вигляді 2 років 6 місяців, приєднати до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2015 року і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після оголошення.

Суддя: ОСОБА_1