Дата документу 28.10.2019
Справа № 334/6986/19
Провадження № 1-кп/334/795/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , захисника потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, захисника потерпілого, які вважали за можливе призначення до судового розгляду кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та додатками до нього, суд приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акту, складеного згідно з вимогами КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження в силу ч.1 ст.32 КПК України підсудне Ленінському районному суду м.Запоріжжя.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.314 КПК України, відсутні.

Враховуючи наведене, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, щодо можливості призначення судового розгляду, їх позиції з питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд приходить до висновку, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, визначивши дату та місце його проведення, і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

В підготовчому судовому засіданні, потерпілим заявлене клопотання про прийняття цивільного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Учасники судового засідання не заперечували проти цього.

Відповідно до ст..128 КПК УКраїниособа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За таких обставин суд вважає за необхідне клопотання потерпілого задовольнити та прийняти до розгляду її цивільний позов.

Адвокат обвинуваченого заявив клопотання про скасування арешту на автомобіль «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 15.08.2019 року в справі № 335/5639/2019 та повернути автомобіль «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , законному власнику - ОСОБА_4 .

Своє клопотання адвокат мотивує тим, що автомобіль «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час скоєння ДТП керував ОСОБА_4 є особистим майном, що підтверджується матеріалами справи, а також свідоцтвом про його реєстрацію.

На теперішній час, досудове слідство по справі закінчено, слідчим проведені всі необхідні слідчі дії у тому числі ряд експертних досліджень, що виключає необхідність та законність підстав в утриманні автомобілю ОСОБА_4 .

На час вирішення питання про арешт майна ОСОБА_4 слідчим було роз`яснено необхідність проведення певних слідчих дій та експертиз з використанням його автомобіля. Йому було роз`яснено, що арешт це тимчасове забезпечення доказів по кримінальному провадженню. Розуміючи важливість цих дій він не заперечував проти тимчасового арешту та добровільно погодилась із усіма заходами забезпечення доказів. Але на цей час, як було вже зазначено, слідчим проведено всі слідчі дії та експертизи по кримінальному провадженню, що свідчить про відсутність необхідності в обмеженні його права володіти своїм майном.

Крім того, відомо що автомобіль «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігається на відкритому майданчику від впливом опадів, що приводить до його невиправданого псування.

У разі задоволення клопотання, ОСОБА_4 бере на себе обов`язок належного зберігання автомобіля «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 в умовах гаражного зберігання та у разі необхідності надання доступу до нього слідчому, прокурору та суду. Оскільки подальше утримання вказаного вилученого автомобіля буде порушувати законне право власника на розпорядження та користування законним майном.

Прокурор незаперечував проти задоволення даного клопотання.

Представник потерпілого також не заперечує проти задоволення клопотання.

Дослідивши надані суду документи, при вирішенні питання про скасування арешту на автомобіль, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

15.08.2019 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000378 від 10.08.2019 року було задоволено в повному обсязі, а саме був накладений арешт на рухоме майно - автомобіль «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.08.2019 року, приблизно о 18 годині, водій ОСОБА_4 , підійшов до автомобіля «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв на проїзній частині дворового проїзду між вул..Щасливою та вул.. Дудикіна в м.Запоріжжя, в районі будинку 20 по вул..Дудикіна, передньою частиною в сторону вул..Щасливої, задньою стороною вул..Дудикіна та сів на водійське місце вказаного автомобіля. В цей час, по проїзній частині дворового проїзду між вул.. Щасливої та вул..Дудикіна в м.Запоріжжя рухалась пішохід ОСОБА_9 , 1932 року народження. Водій ОСОБА_4 діючи із злочинною недбалістю, не звернувшись за допомогою до інших осіб, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав рух заднім ходом по проїзній частині дворового проїзду між вул..Щасливою та вул..Дудикіна в м.Запоріжжя в напрямку вул..Дудикіна, внаслідок чого, під час руху скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 загинула на місці події.

Підставою для винесення вказаної ухвали були наступні обставини:

-відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі, якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку. Відповідно до вимог Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його;

-у судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що вказаний автомобіль є доказом, щодо скоєння правопорушення.

Автомобіль«Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час скоєння ДТП керував ОСОБА_4 є особистим майном ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи, а також свідоцтвом про його реєстрацію (копія додається).

Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу).

Як передбачено ч. 1ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 11ст. 170 КПК Українизаборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України «під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження...».

Згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України «заходом забезпечення кримінального провадження є:7) арешт майна...».

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України «... власник або володілець майна ... які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом».

Цими ж вимогами передбачено, що «арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано».

Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає за можливе задовольнити дане клопотання, оскільки у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення як арешт немає потреби. Зазначений транспортний засіб не підлягає зверненню для забезпечення позову, а також не підлягає конфіскації. Його подальше зберігання у відповідних умовах власник майна зможе забезпечити у повному обсязі та надати для огляду у будь-який час.

Також в ході судового розгляду прокурор заявив клопотання про подовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в певний час доби, оскільки ризики, передбачені ст..177 КПК України не зникли, справа розглядається в суді, тому обвинувачений зможе переховуватись від суду, впливати на свідків, потерпілого.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд не застосовувати відносно нього запобіжний захід, оскільки він вину свою визнає та не має наміру ні на кого впливати, а навпаки до початку розгляду справи по суті відшкодувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку та позицію свого підзахисного.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вважає, що слід продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту, виходячи з наступного.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт морже бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, при цьому, вищевказані факти свідчать про неможливість запобігання зазначеним в КПК Україниризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на які посилаються прокурор у своєму клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання, чи застави, а тому суд приходить до висновку, що слід продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 314-317, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити у відкритому судовому засіданні судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 10.08.2019 року за № 00000378 по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на 05 листопада 2019 року на 14.00 години.

Справа буде розглядатися суддею одноособово у приміщенні Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Визнати обов`язкову участь у розгляді кримінального провадження прокурора, потерпілого, захисника потерпілого, обвинуваченого, його захисника.

В судове засідання також викликати свідків, зазначених в додатку до обвинувального акту.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийняти до розгляду.

Скасувати арешт на автомобіль «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 15.08.2019 року в справі провадження №1- кс/335/5639/2019.

Повернути автомобіль «Mersedes - Benz»Sprinter 208D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , законному власнику - ОСОБА_4 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 28 грудня 2019 року включно, із покладенням на нього обов`язків : прибувати на виклики суду; не залишати без суду місце проживання, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1