Провадження № 1-кп/522/423/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000109 від 17.03.2016 року, з угодою про визнання винуватості від 11.06.2019р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пришиб Азербайджанської Республіки, громадянина України,, який має середню освіту, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігів, громадянина Російської Федерації, який має незакінчену вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, маючого посвідку на тимчасове проживання в Україні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зі слів раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Одеса, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не засудженого,

обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

перекладачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

У період з січня 2016 року по 17.03.2016, ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , надавав організаційне та інше сприяння діяльності терористичної групи, яка була створена невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділені у окреме провадження, з метою вчинення її учасниками терористичних актів на території м. Херсона та Херсонської області.

Так, ОСОБА_5 виконуючи вказівки ОСОБА_8 , перебуваючи у злочинній змові з ним та ОСОБА_6 , будучи забезпеченим невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділені у окреме провадження, грошовими коштами, діючи умисно, з метою сприяння діяльності терористичної групи, в період з лютого 2016 року по 17.03.2016, перебуваючи на території м. Одеси та Одеської області придбав у ОСОБА_14 та в подальшому носив та зберігав наступну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, а саме: протипіхотну осколкову міну «МОН-50», протипіхотну осколкову міну «МОН-90», реактивні протитанкові гранати РПГ-22, РПГ-18 та РПГ-26, вибухову речовину пластид, вагою 2713 грам, малогабаритний реактивний вогнемет МРО-А, пістолет системи Кольт Government із серійним номером № НОМЕР_1 , ручну гранату РГД-5, ручну осколкову гранату Ф-1 та електродетонатори ЕДП, у кількості 1 одиниця та електродетонатори ЕДП-р, у кількості 2 одиниці.

При цьому, ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не були обізнані про те, що вищевказані предмети, крім електродетонаторів, є імітаційними засобами виготовленими співробітниками Управління СБ України в Одеській області та до зброї, бойових припасів та вибухових речовин не відносяться.

У відповідності до висновку експерта зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 37 від 19.05.2016 електродетонатори ЕДП та ЕДП-р є засобами ініціювання вибуху та являються бойовими припасами. Надані на дослідження електродетонатори ЕДП та ЕДП-р здатні для ініціювання (збудження детонації) зарядів ВВ.

Також, ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який в свою чергу перебував у змові з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділені у окреме провадження усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді порушення порядку обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин, перебуваючи на території м. Одеси та Одеської області, в період з 05.03.2016 по 17.03.2016, за вищевикладених обставин, без передбаченого законом дозволу, придбав у ОСОБА_14 та в подальшому носив та зберігав наступну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, а саме: протипіхотну осколкову міну «МОН-50», протипіхотну осколкову міну «МОН-90», реактивні протитанкові гранати РПГ-22, РПГ-18 та РПГ-26, вибухову речовину пластид, вагою 2713 грам, малогабаритний реактивний вогнемет МРО-А, пістолет системи Кольт Government із серійним номером № НОМЕР_1 , ручну гранату РГД-5 та ручну осколкову гранату Ф-1.

При цьому, невстановлена особа, матеріали стосовно якої виділені у окреме провадження., ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не були обізнані про те, що вищевказані предмети є імітаційними засобами виготовленими співробітниками Управління СБ України в Одеській області та до зброї, бойових припасів та вибухових речовин не відносяться.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді порушення порядку обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин, перебуваючи на території м. Одеси та Одеської області, в період з 05.03.2016 по 17.03.2016, за вищевикладених обставин, без передбаченого законом дозволу, придбав у ОСОБА_14 та в подальшому носив та зберігав електродетонатори ЕДП, у кількості 1 одиниця та електродетонатори ЕДП-р, у кількості 2 одиниці.

У відповідності до висновку експерта зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 37 від 19.05.2016 електродетонатори ЕДП та ЕДП-р є засобами ініціювання вибуху та являються бойовими припасами. Надані на дослідження електродетонатори ЕДП та ЕДП-р здатні для ініціювання (збудження детонації) зарядів ВВ.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме: створення терористичної групи чи терористичної організації, за кваліфікуючою ознакою - організаційне та інше сприяння діяльності терористичної групи; кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: закінчений замах на незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, за кваліфікуючою ознакою - закінчений замах на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, а також кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, за кваліфікуючою ознакою - придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , кваліфіковано вірно.

Згідно угоди про визнання винуватості від 11.06.2019 року, укладеної між процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 000109, за ознаками кримінальних правопорушень за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України з одного боку та обвинуваченими у цьому провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачені повністю визнали свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язуються: беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення та надати правдиві свідчення відносно замовника зазначених злочинів, відносно якого Приморським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000145. Солідарно сплатити судові витрати. Враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, позитивних характеристик, відсутність тяжких наслідків злочину, наявність у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , малолітніх дітей, а також те, що обвинувачені раніше не судимі сторони прийшли до згоди призначити покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 6 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 6 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, визнали повністю та підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягали на її затвердженні.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 11.06.2019р, укладену між ним та обвинуваченими.

Захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні також просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 11.06.2019р., укладену між прокурором та обвинуваченими.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисника приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених .1 ст.258-3, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 цілком розуміють права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України є повне визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, позитивних характеристик, наявність на утриманні ОСОБА_8 та ОСОБА_6 малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також те що вони раніше не судимі.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 відсутні.

За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе в ізоляції від суспільства і до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 призначене покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 6 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 6 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинувачених, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинувачених, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченим їх права на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченими змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 11.06.2019 р., укладена між прокурором та обвинуваченими відповідають вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИЛА:

Угоду про визнання винуватості від 11.06.2019р, укладену між обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК Українита призначити йому покарання

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 6 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 6 років 7 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 з 17.03.2016р.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді триманрня під вартою відносно ОСОБА_5 припиняє свою дію, а ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти у випадку, якщо до набрання вироком законної сили відбутий ним строк попереднього ув`язнення буде дорівнювати фактично призначеному йому покаранню.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК Українита призначити йому покарання

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 6 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 6 років 7 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 з 17.03.2016р.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді триманрня під вартою відносно ОСОБА_6 припиняє свою дію, а ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти у випадку, якщо до набрання вироком законної сили відбутий ним строк попереднього ув`язнення буде дорівнювати фактично призначеному йому покаранню.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК Українита призначити йому покарання

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 6 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 6 років 7 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 з 17.03.2016р.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді триманрня під вартою відносно ОСОБА_8 припиняє свою дію, а ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти у випадку, якщо до набрання вироком законної сили відбутий ним строк попереднього ув`язнення буде дорівнювати фактично призначеному йому покаранню.

Речові докази вважати повернутими за належністтю.

Судові витрати у розмірі 4 840 грн. 01 коп. за проведення судових експертиз стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Головуючий:

Судді: