КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року, відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Щастя Луганської області, є громадянкою України, має сина 2009 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні № 0000316 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державною обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 12 жовтня 2019 року включно, одночасно визначивши підозрюванійОСОБА_6 заставу у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя вирішуючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував дані, що характеризують особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, наявність постійного місця проживання, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана ОСОБА_6 може негативно впливати на хід досудового розслідування, шляхом незаконного впливу на інших підозрюваних, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом наркотичних речовин, до вчинення яких вона та її спільники готувались згідно розробленого та узгодженого між усіма учасниками єдиного детального плану, слідчий суддя дійшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість сприяти іншим особам, причетним до вчинення кримінальних правопорушень, в ухиленні від кримінальної відповідальності, узгоджувати з ними дії та показання, чим перешкоджати встановленню обставин кримінального провадження з метою приховати вчинені ними кримінальні правопорушення, у тому числі, шляхом вчинення нових злочинів, та вказав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в яких просить ухвалу слідчої судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. У разі якщо суд вважатиме, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати такий запобіжний захід, як застава, визначити розмір застави, який дорівнює трьомстам розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою.
У матеріалах, доданих до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відсутні будь-які докази, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих злочинів. У матеріалах справи відсутні докази не тільки існування злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 , а й участь ОСОБА_6 у ній та її функції. Так, відповідно до клопотання, на ОСОБА_6 покладено функцію зняття грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, з банківських карток учасників злочинної організації та інших третіх осіб, для подальшої їх передачі організатору - ОСОБА_10 . У той же час, доказів того, що ОСОБА_6 дійсно була учасником злочинної організації, здійснювала будь-які дії як учасник такої організації та на користь такої організації, слідчим не надано
На думку сторони захисту, той факт, що ОСОБА_6 користувалась банкоматами та здійснювала транзакції, зокрема і зняття коштів, жодним чином не підтверджує її причетність до злочину.
Як зазначає захисник, ризики, визначені слідчим як доказ необхідності тримання ОСОБА_6 під вартою, документально не обґрунтовані. У клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив ризики, передбачені п.п.1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак на підтвердження реальності існування таких ризиків жодного доказу не додав.
Слідчим не доведено, що ОСОБА_6 дійсно переховуватиметься від слідства та суду, зокрема, і шляхом виїзду до країн ЄС або на територію м. Луганська, непідконтрольну Українській владі.

Звертає увагу, що будь-яких факторів, які б свідчили про реальні наміри ОСОБА_6 переховуватись у клопотанні та матеріалах до клопотання не зазначено.

На думку апелянта,ризик впливу на докази також не підтверджується документально, та з огляду на прецедентну практику ЄСПЛ не є обґрунтованим.

Крім того, захисник стверджує, що доказів, які б свідчили про доходи ОСОБА_6 у будь-якій сумі слідчим не надано, підтвердження того, що сума застави має дорівнювати 5 млн грн. відсутні. Тобто визначений розмір застави є неспівмірним з особою ОСОБА_6 , її майновим станом, , а докази на підтвердження ризиків не наведені.

Також не враховано, що ОСОБА_6 є матір`ю 10-річного сина та виховує його самостійно.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваної та її захисників щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000316 від 25 травня 2018 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України.

13 липня 2019 року ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КК України.
Цього ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28. ч. 3 ст. 307 КК України.
15 липня 2019 року Печерським районним судом міста Києва відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши її розмір у сумі 20 000 000 гривень. Строк дії вказаного запобіжного заходу визначено до 10 вересня 2019 року.
Постановою першого заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 13 жовтня 2019 року.
04 вересня 2019 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні № 0000316 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державною обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року зазначене клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 до 12 жовтня 2019 року включно, одночасно визначивши підозрюваній ОСОБА_6 заставу у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних та слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Окрім цього слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, особу підозрюваної, її вік, майновий та сімейний стан, ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії направлені на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Продовживши строк утримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, суд на законних підставах визначив їй заставу в розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого вона підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою (Іванчук проти Польщі п. 66).
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваної перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (Єчюс проти Литви п.п. 93-94, Клоот проти Бельгії п. 44), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваною особою кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні № 0000316 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державною обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 12 жовтня 2019 року включно, одночасно визначивши підозрюваній ОСОБА_6 заставу у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5470/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_17
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1