Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1765/18

Номер провадження: 1-кп/511/34/19

04 вересня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000978 від 14.08.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Благоєве Великомихайлівського району Одеської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працюючої провідником поїздів на Одеській залізниці, зареєстрованої за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи вагітною четвертою дитиною з лютого по серпень 2017 року, 03.08.2017 року, перебуваючи на пізньому терміні вагітності, не перебуваючи на відповідному обліку у медичному закладі у лікарів,за станом здоров`я відчула настання фізіологічного процесу народження дитини (пологів) і на підґрунті внутрішньо-сімейних відносин, конфлікту з чоловіком та проблем фінансового характеру, з метою приховання народження дитини прибула до домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 , достеменно знаючи про відсутність в будинку чоловіка та сторонніх осіб.

Далі реалізуючи свій злочинний намір, без кваліфікованої медичної допомоги, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 год 30 хв обвинувачена ОСОБА_4 самостійно в необладнаній для пологів кімнаті народила новонароджену, життєздатну дитину чоловічої статті.

Одразу після природного виходу дитини з пологового шляху, ОСОБА_4 , на ґрунті вираженої емоційної напруги, викликаної самими пологами, перебуваючи в обумовленому пологами психологічному стані, усвідомлюючи той факт, що дитина народилася живою від`єднала дитину від пуповини, діючи з раптово виниклим умислом направленим на вбивство новонародженої дитини і з метою доведення цього умислу до кінця, злочинно розуміючи, що без доступу повітря у поліетиленовому пакеті новонароджена дитина помре, ОСОБА_4 умисно в приготовлений поліетиленовий пакет помістила новонароджену дитину, а далі пакет з немовлям помістила під кришку дивану в одній із кімнат будинку, після чого покинула будинок.

Своїми злочинними діями згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_4 заподіяла дитині фізичну шкоду здоров`ю у вигляді набряку головного мозку з осередками деструкції та набряку легенів, а також смерть, яка настала згідно висновку експертизи в результаті асфіксії від закриття у замкненому просторі (поліетиленовому пакеті).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною в вчиненні даного злочину, суду пояснила, що в травні 2017 року вона зрозуміла, що вагітна. В неї вже є троє дітей. В шлюбі вона перебуває з 1999 року, дітям відповідно по 9, 13, 18 років. Коли вона повідомила чоловіку ОСОБА_7 про вагітність, він почав докоряти її, що це не його дитина, так як останнім часом між ними були конфлікти, на ґрунті ревнощів чоловіка, тому вони шлюбних стосунків не підтримували, дитина дійсно була не його. В лікарню на облік вона не ставала. 03.08.2017 року після обіду вона пішла до їх недобудованого будинку по АДРЕСА_2 погодувати собаку та відчула, що в неї почались перейми. Вона зайшла до будинку, де в одній із кімнат на дивані самостійно народила дитину, потім взяла поліетиленовий пакет, який знайшла в будинку, помістила туди живе немовля, а потім пакет з немовлям засунула під кришку дивану. Якої статі була дитина вона не дивилась, як вона від`єднала дитину від пуповини не пам`ятає. Після цього вона поспішно пішла додому. Через деякий час їй зателефонував чоловік та повідомив, що знайшов в дивані дитину, вона повідомила, що це її дитина. Чоловік сказав, що він вже зателефонував до поліції та до швидкої. В цей день її оглянули лікарі, стан її здоров`я після пологів був задовільний. Про її четверту вагітність окрім чоловіка ніхто не знав. З чоловіком не підтримувала шлюбних відносин з березня 2017 року. Ця дитина була не від чоловіка, тому вона нікому нічого не розповідала.

Представник потерпілого - провідний спеціаліст відділу з питань соціального захисту дітей служби у справах дітей Роздільнянської райдержадміністрації ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що про знайдену в занедбаному будинку дитину органи опіки дізнались той же день 03.08.2017 року за повідомленням з відділу поліції. Вона особисто була присутня на місці злочину, бачила як по АДРЕСА_2 знайшли немовля під кришкою дивану. Після цього родину ОСОБА_8 взяли під соціальний супровід, так як в сім`ї ще троє дітей, а батько дітей перебуває в АТО. ОСОБА_4 виховує трьох дітей, надає їм достатньо уваги.

Крім наведених вище визнавальних показів обвинуваченої, її вина на думку суду є доведеною також і письмовими доказами, зібраними по кримінальному провадженню, які були досліджені в судовому засіданні та з яких встановлено наступне.
Так, відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 2630 новонароджений хлопчик ОСОБА_9 , мати якого ОСОБА_4 , був доставлений машиною швидкої медичної допомоги до дитячого відділення КУ «Роздільнянська ЦРБ» 03.08.2017 року в 20 годині 10 хвилин із занедбаного будинку, розташованого на АДРЕСА_2 , де його знайшли в двох поліетиленових пакетах, щільно зав`язаних, у важкому стані за рахунок тривалої гіпоксії, з попереднім діагнозом набряком легенів, головного мозку, об`єднане вираження ЦНС. Будинок належить чоловіку обвинуваченої - ОСОБА_7 згідно витягу з Реєстру прав на нерухоме майно ( а.с. 74, 111).
В цей же день до Роздільнянської ЦРЛ було доставлено обвинувачену ОСОБА_4 та оглянуто, що підтверджується довідкою огляду гінеколога від 03.08.2017 року, згідно якої в ході проведеного огляду встановлено їй діагноз - післяпологовий період І доба, відтак вказана особа могла бути матір`ю новонародженої дитини. (а.с.77).

Виїзд швидкої допомоги на місце злочину відбувся за повідомленням, яке надійшло по телефону 03.08.2017 року від ОСОБА_7 , чоловіка обвинуваченої до Роздільнянської ЦРЛ та до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області. В повідомленні чоловік зазначив, що у власному будинку на АДРЕСА_2 він знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходиться новонароджена дитина (хлопчик) (а.с.66).

В ході огляду місця події 03.08.2017 року із протоколу огляду, встановлено, що в недобудованому занедбаному будинку по АДРЕСА_2 , де було знайдено до цього новонароджену дитину, виявлені численні плями бурого кольору, які є як на підлозі, так і на дивані в кімнаті. Крім цього, під час огляду вилучено пакет чорного кольору, в якому знаходився шматок тканини з плямами бурого кольору та шматки серветок з плямами бурого кольору, що зокрема підтверджено і фототаблицями доданими до вказаного протоколу. Під час огляду вилучено зрізи з обшивка дивану, зріз з покривала, зіскоб з підлоги, чорний пакет з тканиною з плямами бурого кольору, які в подальшому було залучено по справі постановою слідчого від 14.08.2017 року в якості речових доказів. (а.с.68,84)
В подальшому протоколом огляду предметів від 14.08.2017 року були оглянуті: - зріз з дивану з плямами бурого кольору; - пакет поліетиленовий з тканиною з плямами бурого кольору та серветками; - зріз з покривала з плямою бурого кольору; - зіскоб з кам`яної підлоги з плями бурого кольору (а.с.83, 84).

Згідно лікарського свідоцтва про перенитальну смерть за №87 від 09.08.2017 року у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина чоловічої статі ОСОБА_10 , яка померла на наступний день ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті є механічна асфіксія (задушення) у замкнутому просторі. ( а.с.163)
У відповідності до висновку експерта №78/87 від 08.08.2017 року, смерть новонародженої дитини - ОСОБА_10 безпосередньо настала внаслідок вираженого набряку головного мозку, на що вказують дані розтину трупа і результати гістологічного дослідження внутрішніх органів. Ознак тілесних ушкоджень, а також яких-небудь вад розвитку при дослідженні трупа не виявлено (а.с.90-92)

Також згідновисновку комісійної експертизи №314 від 08.11.2017 року підтверджено висновок первинної судово-медичної експертизи, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 є асфіксія від закриття у замкнутому просторі (поліетиленовий пакет). На це вказують характерні ознаки даного виду смерті рідкий стан крові, повнокров`я органів, крововиливи у тканину легень, під ендокардом, капсулою печінки та нирок (плями Тарльє), набряк головного мозку та легенів (а.с.122-129).

Згідно з висновком експерта №781 від 04.09.2017 року кров обвинуваченої ОСОБА_4 належить до групи О з ізогемаглютиніном анти-А та анти В. ( а.с. 86-89 )
Цим же висновком експерта встановлено, що на речових доказах по даному кримінальному провадженню - зрізі тканини, фрагменті дерев`яного дивану, зіскобі з підлоги, шматку тканини, вилучених по АДРЕСА_2 , в плямах бурого кольору виявлено кров людини саме групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, що не виключається походження крові від обвинуваченої ОСОБА_4 .

Із листа Роздільнянської ЦРЛ від 09.03.2018 року, встановлено, що ОСОБА_4 було надано медичну допомогу лікарями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також зазначено, що ОСОБА_4 на обліку, як вагітна у період часу з 01.02.2017 року по 03.08.2017 року у жіночій консультації не перебувала (а.с.115).

Клопотання щодо виклику свідків по даному кримінальному провадження сторонами та учасниками не заявлялось.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дані докази по справі в сукупності підтверджуються винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, не суперечливі та узгоджені, є допустимими та належними.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 117 КК України, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 , характеризується умисною формою вини, а саме прямим чи непрямим умислом. Це свідчить про те, що жінка-мати під час вчинення вбивства усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачає настання шкідливих наслідків (смерті дитини) внаслідок своїх дій і бажає настання цих наслідків або ж не бажає, але свідомо допускає їх настання.
Так обвинувачена в чіткій послідовності з визначенням нетривалого проміжку часу описала свої дії як до народження дитини, так і під час пологів, а далі в післяродовий період, вказавши, що дитина народилася живою, однак не кричала, вона подумала, що з дитиною не все гаразд. На дитину намагалася не дивитися, сама піднялася після пологів з дивану, а дитину зразу ж помістила в поліетиленовий пакет та сховала дитину в дивані під кришкою, після чого поспішно покинула приміщення будинку, залишивши немовля в пакеті в дивані. При цьому вказувала, що усі дії вчинила у не тривалий проміжок часу, однак повністю усвідомлювала свої дії, перебуваючи лише в стані, обумовленому самими пологами, однак її стан супроводжувався думками, що в неї не має чоловіка, сама вона не дасть ради чотирьом дітям.

Таким чином, сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, а також визнавальними показами обвинуваченої суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України, а саме умисне вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів та дії обвинуваченої вірно кваліфікує за наведеною нормою закону.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Так обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останньою злочину, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 є визнання останньою своєї вини у вчиненому, розкаяння.
Також згідно обвинувального акту обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України - це вчинення злочину щодо малолітньої дитини та вчинення злочину, щодо особи, яка перебуває в залежності від винного.
Однак суд вважає, що органи судового слідства безпідставно врахували дані обставини як такі, що обтяжують покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 з огляду на наступне.
Відповідно до п.6, 8 ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання, обставинами, які його обтяжують визнається - вчинення злочину щодо малолітньої дитини та вчинення злочину щодо особи, яка перебувала в службовій, матеріальній чи іншій залежності від винного.
ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні убивства своєї новонародженої дитини. Новонародженою вважається дитина, яка народилася живою, протягом 28 повних днів після народження. Така дитина підпадає під поняття малолітньої особи і саме її віком обумовлений її безпорадний стан та залежність від дорослих. Тому вказівка в обвинувальному акті про врахування вчинення злочину щодо малолітньої особи як обтяжуючої обставини, а також вчинення злочину щодо особи, яка перебувала в залежності від винної суперечить положенням ч.4 ст.67 КК України, так як дані обставини є ознаками злочину за ст.117 КК України, що відповідає правовій позиції ВС, висловленій в постанові від 11.10.2018 року по справі №727/ 2103/17. Відтак суд не може ще раз їх враховувати при призначенні покарання як такі, що обтяжують покарання.

Тому суд, приходить до висновку, що обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , за вчинений злочин, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
Також, досліджуючи дані, що характеризують особу ОСОБА_4 судом встановлено, що остання проживає в м. Роздільна Одеської області, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійну роботу та працює провідником пасажирського вагону в ПАТ «Укрзалізниця». У ОСОБА_8 троє дітей, старший син ОСОБА_13 на теперішній час досяг повнолітнього віку. Двоє менших дітей донька ОСОБА_14 , 2006 року народження, та син ОСОБА_15 , 2009 року народження, проживають разом з матір`ю.
Згідно висновку судово - психіатричної експертизи № 251 від 13.06.2018 року ОСОБА_4 ознак психічного захворювання не виявляє, на хронічний психічний розлад психічної діяльності не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляла, за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.133).
Також згідно наданої досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 виправлення її можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, при цьому рівень вчинення злочину висновком органу пробації зазначений як середній.(а.с.54)

Далі суд вважає за необхідне зазначити, що при призначенні покарання суд враховує особливості конкретного злочину, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 . Так відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і закріплені в Конституції України.
Відповідно до ст.27 Конституції України людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я.
Тому суд вважає, що мотиви дітовбивства, на які посилалась ОСОБА_8 , такі як сором у зв`язку з позашлюбною вагітністю та низький рівень матеріального забезпечення, не дають суду підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності.

Особливий психофізичний стан, що є підставою пом`якшення відповідальності за дітовбивство, презюмується, тобто має місце в усіх випадках вчинення даного злочину, тому в даному випадку також не може бути пом`якшуючою обставиною при призначенні покарання.

Навпаки, суд вважає, що наявність заздалегідь обдуманого умислу у обвинуваченої на вчинення злочину підвищує ступінь суспільної небезпеки злочину, при цьому суд зазначає, що він не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченої, оскільки даний злочин у будь-якому разі вчинюється в обумовленому пологами стані.

Тому, урахувавши всі обставини, які за законом мають правове значення, суд, дотримуючись принципу індивідуалізації та виходячи не лише з визначених у ст. 12 КК України формальних критеріїв, а й з особливостей конкретного кримінального правопорушення, реалізовуючи свої дискреційні повноваження, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 є не можливим без ізоляції її від суспільства і останній належить призначити міру покарання, в межах санкції ст. 117 КК України, пов`язану з ізоляцією від суспільства в вигляді позбавлення волі на певний строк, а при визначенні продовжуванності цього строку суд враховує наявність у обвинуваченої щирого каяття у вчиненні злочину, а також двох неповнолітніх дітей.
Призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 з врахуванням вищенаведеного, на думку суду буде достатнім та справедливим для досягнення його мети.
Також судом при розгляді справи встановлено, що у обвинуваченої є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею, однак підстав для застосування заходів піклування про неповнолітніх, передбачених ст.378 КПК України, не має, так як у дітей є батько - ОСОБА_7 , з яким обвинувачена також перебуває до цього часу в зареєстрованому шлюбі і який не позбавлений відносно дітей батьківських прав.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Долю речових доказів слід вирішити в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.117 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 відраховувати з моменту її фактичного затримання, після набрання вироком чинності.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.08.2017 року, 01.03.2018 року на : зріз з дивану з плямами бурого кольору; пакет поліетиленовий з тканиною з плямами бурого кольору та серветками; зріз з покривала з плямою бурого кольору; зіскоб з кам`яної підлоги з плями бурого кольору, історію хвороби ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.78, 114)

Речові докази а.с. 84 зріз з дивану з плямами бурого кольору; пакет поліетиленовий з тканиною з плямами бурого кольору та серветками; зріз з покривала з плямою бурого кольору; зіскоб з кам`яної підлоги з плями бурого кольору, знищити після набрання вироком законних сили.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинувачем та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1