Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

9 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 липня 2019 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2019 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002572 задоволено частково і продовжено строк досудового розслідування на один місяць до 09.08.2019 року включно.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий в порядку, визначеному ст.2951 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002572, в якому ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, до десяти місяців.

Клопотання мотивував тим, що закінчити досудове розслідування у строк, який закінчується 09.07.2019 року, неможливо, оскільки у кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на швидке, повне та неупереджене розслідування обставин кримінального провадження, і для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом необхідно провести значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою збирання доказів.
Слідчий суддя, погодившись з тим, що для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом необхідно провести значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового строку досудового розслідування, частково задовольнив клопотання слідчого.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_2 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Обґрунтовуючи право на подання апеляційної скарги, посилається на положення ст.55 Конституції України, у відповідності з якими кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, положення п.8 ч.2 ст.129 Конституції України, у відповідності з якими основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, практику Європейського суду з прав людини в контексті права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Конституційного Суду України.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи № 757/35150/19-к (провадження № 1-кс-32978/19), вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.
Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

_________________________________________
Провадження № 11-сс/824/4315/2019
Категорія: ст.2951 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_4
Статтею 309 КПК України встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з ч.9 ст.2951 КПК України ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.
Отже, апеляційна скарга подана підозрюваним ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді, яка не може бути оскаржена в апеляційному порядку, про що і зазначено в її резолютивній частині.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого є однією із загальних засад кримінального провадження, що знайшла своє втілення у ст.24 КПК України, є слушними, однак кожному гарантується право на таке оскарження у порядку та у спосіб, передбачений законом.

В рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 року зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення ч.2 ст.55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Наведене свідчить про те, що це право не є абсолютним.
Що стосується низки рішень Конституційного Суду України, на які посилається ОСОБА_2 , то викладені в них висновки вирвані з основного контексту і не стосуються можливості оскарження подібних рішень.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином у відкритті провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_2 належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 липня 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1