ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001679 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, в сулу ст. 89 КК України не судимий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2019 року, приблизно о 00:33 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в залі ресторану «Патрік Паб», розташованому за адресою: м. Харків, пр.-т Московський 3, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, взяв з стільця сумку, в якій знаходились речі, що належать ОСОБА_6 , 1989 р.н., а саме: мобільний телефон ТМ Viaan V-281 IMEI 1: НОМЕР_1 вартістю 327 грн. 60 коп., плеєр Trancent mp3-плеєр Transcend T. Sonic 320 вартістю 250 грн., гарнітуру Plantronics Explorer 50 model ID: E0TE14 вартістю 562 грн. 80 коп., згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №1600/19 від 13.05.2019 р. всього на загальну суму 1140 грн.40 коп., які виніс разом з викраденою сумкою, після чого покинув місце скоєння злочину у подальшому розпорядившись викраденим майном на власну користь. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1140 грн. 40 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, а саме, що він у час, який зазначено в обвинувальному акті, перебуваючи у залі ресторану «Патрік Паб», розташованому за адресою: м. Харків, пр.-т Московський, розуміючи, що вчиняє злочин і скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та не маючи перешкод, керуючись корисливими мотивами взяв з стільця сумку, в якій знаходились речі, що належать потерпілому, а саме: мобільний телефон, плеєр, гарнітуру та виніс разом з викраденою сумкою, після чого покинув місце скоєння злочину, набутим розпорядився на власну користь. У скоєному щиросердно розкається, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд задовольнити його цивільний позов на суму 5000 грн., який складається з 1140 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином та 3860 грн. моральної шкоди, оскільки він витрачав свій час на відвідування слідчого на досудовому розслідування та відвідування судового розгляду, що негативно позначилось на його працездатності, з огляду на те, що він самозайнята особа та є інвалідом ІІІ групи.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до злочину середньої тяжкості, особу винного, який в силу ст. 89 не судимий, на період скоєння інкримінованого йому злочину офіційно не працював, має постійне місце проживання, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, знаходиться на лікуванні в медичному закладі «РЕСТАРТ+» з діагнозом залежність від психоактивних речовин.

На підставі ст. 66 КК України як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням вищезазначених обставин суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді штрафу у межах встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, оскільки на думку суду призначення йому більш тяжкого покарання не буде відповідати меті покарання, оскільки обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, потерпілий не наполягав на суворій мірі покарання.

Суд вважає зазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

При вирішенні заявленого цивільного позову суд виходить із такого.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

У зв`язку з викладеним, цивільний позов, заявлений під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_7 на суму 5000 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 1140 грн. 40 коп., що відповідає висновку судової товарознавчої експертизи №1600/19 від 13.05.2019 року та 1000 грн. за спричинену йому моральну шкоду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки потерпілим не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру саме на суму заявлену в позові та виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи те, що дійсно ОСОБА_6 зазнав шкоди саме від дій саме обвинуваченого, а також те, що розслідування кримінального правопорушення вимагали від нього в подальшому часу для відвідування поліції, суду, суд задовольняє позовні вимоги у розмірі 1000 грн.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 (РНОПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 1140 (одна тисяча сто сорок ) грн. 40 (сорок) коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 (тисяча) грн.
Речові докази по справі: паперовий коробок прозорий від мобільного телефону марки ТМ Viaan НОМЕР_3 IMEI 1: НОМЕР_1 , білого кольору, прямокутної форми; пластиковий коробок прозорий з сірими паперовими ставками марки Plantronics; пластикова банківська картка «Ощад банк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 ; посвідчення серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 1989 р.н.; паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 1989 р.н. залишити власнику за належністю; CD-Rиск, долучений до матеріалів справи із двома файлами відеозапису з камер спостереження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1