ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 653/3/18
Номер провадження : 11-кп/819/826/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року жовтня місяця 08 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції з Генічеським районним судом Херсонської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002128, за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.09.2008 року Судакським мс АР Крим за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 25.12.2008 року Центральним міським судом м. Сімферополя за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 27.08.2011 року згідно зі ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011 року; 21.01.2013 року Джанкойським міськрайсудом АР Крим за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.02.2015 року по відбуттю строку покарання;
визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України на 6 років позбавлення волі; відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 27.11.2018 року.
Зараховано ОСОБА_9 в строк відбування покарання період запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 27.11.2018 по 11.07.2019 року.
Вирішено питання щодо цивільних позовів, судових витрат та речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він :
- 26.06.2017 близько 12.50 години, прибувши на територію бази відпочинку «11 Миля», розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, безперешкодно проник до жилої кімнати, звідки скоїв крадіжку мобільного телефону «Lenovo а6010», вартість якого станом на червень 2017 року, згідно висновку експертизи №3159-МТ від 30.10.2017 року, складала 2800,00 грн., після чого з викраденим майном покинув місце події, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду гр. ОСОБА_10 на зазначену суму.

- 08.11.2017 року близько 12.00 години, перебуваючи в м. Генічеськ, Генічеського району, Херсонської області, переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибув на територію автомобільної стоянки на території автовокзалу, де незаконно, використовуючи відсутність спостерігання з боку сторонніх осіб, шляхом зчитування сигналізації, проник до автомобіля ВАЗ 210099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки умисно, таємно, викрав майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: гроші в сумі 500 гривень, документи на автомобіль та банківську карту «Приватбанку», після чого зник з місця події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме: зняв з банківської карти «Приватбанку» № НОМЕР_2 гроші в сумі 6200 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 6700 гривень.

- 22.12.2017 року приблизно о 14.00 годині, переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки незаконно, таємно, повторно, викрав гаманець з грошовими коштами на суму 600 гривень, що належать ОСОБА_12 , після чого викраденим розпорядився на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілому матеріальні збитки на суму 600 гривень.

- 16.07.2018 року в період часу з 09.00 години по 11.30 годину, шляхом вільного доступу, проник до приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, звідки незаконно, таємно, повторно, викрав грошові кошти на загальну суму 11000 гривень, які знаходились у приміщенні кімнати, що належать ОСОБА_13 , після чого викраденим розпорядився на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 11000 гривень.

- 25.07.2018 року біля 20.40 годин, шляхом вільного доступу, проник до приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, звідки незаконно, таємно, повторно, викрав грошові кошти на суму 100 гривень, а також банківську картку з якої зняв грошові кошти на суму 14000 гривень, які знаходились у приміщенні кімнати, що належать ОСОБА_14 , після чого викраденим розпорядився на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 14100 гривень.

- 04.08.2018 року в період часу з 14.30 години по 15.00 годину, шляхом вільного доступу, проник до приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , де переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, звідки незаконно, таємно, повторно, викрав грошові кошти на суму 4000 гривень, які знаходились у приміщенні кімнати, що належать ОСОБА_15 , після чого викраденим розпорядився на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 4000 гривень.

- 19.08.2018 року в період часу з 10.15 години по 12.20 годину через відкрите вікно проник до приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , де переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, звідки незаконно, таємна, повторно, викрав грошові кошти на загальну суму 9000 гривень, які знаходились у барсетці, що належать ОСОБА_16 , після чого викраденим розпорядився на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 9000 гривень.

- 26.11.2018 року о 22.30 годині, переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, прибув в приміщення залізничного вокзалу по вул. Залізнична, 6 в смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області, де діючи повторно та відкрито, застосувавши до ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у явному безпорадному стані в силу похилого віку та обмежених можливостей пересування, насильство яке, не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме: умисно обома руками штовхнув ОСОБА_18 спереду, що призвело до його падіння на спину, після чого, незаконно відкрито заволодів грошима в розмірі 18000 російських рублів, які в перерахунку згідно курсу Національного Банку України становлять 7619,22 гривень, які знаходились у кишені жилетки, одягнутій на потерпілому, після чого з викраденим майном покинув місце події, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_18 на суму 7619,22 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду перший заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких:
- прокурор вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_9 08.11.2017 року вчинив крадіжку чужого майна шляхом проникнення в салон автомобіля, який належить ОСОБА_11 та кваліфікував його дії за даним епізодом за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в автомобіль, вчинене повторно, тоді як вказана кваліфікуюча ознака взагалі не передбачена об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку зазначивши, що злочин підпадає під ознаки ч.3 ст.185 КК України, оскільки за вказаним епізодом дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Просить вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 11.07.2019 року стосовно ОСОБА_9 змінити, злочинні дії ОСОБА_9 за епізодом, який вчинено 08.11.2017 року, перекваліфікувати з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
- обвинувачений вважає вирок суду незаконним, оскільки він визнав свою вину в повному обсязі у вчинені тих правопорушень, які він скоїв, але суд не взяв це до уваги. Вказує на те, що обвинувачення по двом епізодам стосовно нього було сфабриковано, а саме: по епізодам стосовно вчинення правопорушень 16.07.2018 та 18.08.2018 року. Крім того, не погоджується з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.186 КК України по епізоду вчинення правопорушення 26.11.2018 року, оскільки він скоїв крадіжку і в цьому визнав свою вину, а не грабіж. Також не погоджується з вироком суду в частині зарахування строку відбування покарання з 27.11.2018 по 11.07.2019 року, оскільки він був затриманий 19.08.2018 року і через два місяці його звільнили з-під варти, обравши домашній арешт.
Просить взяти до уваги його щире каяття, визнання вини у вчиненні правопорушень, які він скоїв, та призначити більш м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, який підтримав апеляцію, а скаргу обвинуваченого просив залишити без задоволення, захисника який підтримав апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Вимогами ч.1 ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом, в межах висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, встановлено, що 08.11.2017 року ОСОБА_9 в м. Генічеськ, Генічеського району, Херсонської області, на територію автомобільної стоянки біля автовокзалу, шляхом зчитування сигналізації, проник до автомобіля ВАЗ 210099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки умисно, таємно, викрав майно, що належить ОСОБА_11 та дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового збереження матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.

Судом було встановлено. що ОСОБА_9 проник до сховища, а саме автомобіля потерпілого.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора та вважає їх не обґрунтованими, у зв`язку з чим дії ОСОБА_9 по даному епізоду необхідно кваліфікувати саме за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникнення до сховища(автомобіля).
Щодо посилання в апеляції обвинуваченого на те, що епізоди від 16.07.2018 та 19.08.2018 року стосовно нього були сфабриковані, колегія суддів не бере до уваги, оскільки обвинувачений в судовому засіданні пояснював, що знаходячись в с. Щасливцеве, побачив відкриті двері, увійшов до будинку, знайшов портфель з коштами, який забрав собі, а також знаходячись на Арабатській Стрілці увійшов у відкритий двір та забрав гроші у розмірі 9000 грн. Крім пояснень обвинуваченого його вина за даними епізодами підтверджується заявами потерпілих про вчинення злочину, протоколами огляду місця події, речовими доказами, протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_13 та свідкам ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також потерпілому ОСОБА_21 та свідку ОСОБА_22 фотознімків на яких вони вказали на фото, де зображений ОСОБА_9 та протоколами слідчих експериментів де він показував і розповідав як вчинив вказані злочини в присутності понятих(т. 6 а.п.7-59, 60-80(60,77))
Також, колегія суддів не бере до уваги доводи обвинуваченого стосовно того, що його дії за епізодом від 26.11.2018 року необхідно кваліфікувати як крадіжку, а не грабіж, оскільки, з пояснень самого обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_17 вбачається, що обвинувачений підійшов до потерпілого, штовхнув його, потерпілий впав, після чого обвинувачений відкрито заволодів коштами потерпілого. Саме такі дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, з чим погоджується колегія суддів, так як грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Стосовно посилання в апеляції обвинуваченого на те, що він був затриманий 19.08.2018 року і через два місяці звільнений з-під варти, то в матеріалах кримінального провадження відсутні такі данні.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, обставинами, що пом`якшують покарання такі як визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також не відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим.
Взявши до уваги усі зазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин та дійшов правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.186 КК України.
На думку колегії суддів, саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання є несправедливим через його суворість, не вбачається.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року відносно ОСОБА_9 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_2