Справа № 587/898/19
ВИРОК
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Постольне Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з початковою освітою, учня 11 класу Лікарського НВК, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно для оточуючих та переконавшись у тому, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_8 пройшов через відчинені двері у середину кабінету, підійшов до столу, взяв на столі гаманець та, відкривши його, таємно викрав дві купюри номіналом по 200 грн. на загальну суму 400,00 грн., після чого заховав викрадені грошові кошти до кишені та вийшов з кабінету, залишивши в гаманці грошові кошти в сумі 250 гривень, які вирішив при нагоді викрасти пізніше.
Після цього, діючи з єдиним злочинним умислом, того ж дня, 24.04.2019 ОСОБА_8 , приблизно об 12 годині, проходячи по коридору Лікарського навчально-виховного комплексу, переконавшись, що кабінет директора НВК відчинений і там відсутні сторонні особи, вирішив довести свій єдиний злочинний намір, направлений на крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_9 , до кінця. Достовірно знаючи, що в гаманці залишилися грошові кошти, ОСОБА_8 , зайшовши до кабінету, почав шукати гаманець, належний директору ОСОБА_9 і, помітивши його на столі, діючи таємно для оточуючих, викрав з вказаного гаманця грошові кошти в сумі 200,00 грн. (дві купюри номіналом по 100 грн.), заховавши викрадені грошові кошти до кишені та вийшовши з кабінету.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 600,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 24 квітня 2019 року вранці він в АДРЕСА_3 , знаходячись в приміщенні школи, йшов по коридору і побачив, що кабінет директора відчинений, а на столі лежить гаманець директора. Він пройшов через відчинені двері, взяв гаманець, відкрив його і побачив там 2 купюри по 200 гривень, 2 купюри по 100 гривень і одну купюру 50 гривень. Він викрав з гаманця 400 гривень, а саме 2 купюри по 200 гривень, які поклав до кишені штанів та вийшов з кабінету. В обід він знов проходив по коридору школи і побачив, що кабінет директора школи відчинений. Знаючи, що в гаманці залишилися грошові кошти, він знову зайшов до кабінету, побачив на столі гаманець і викрав звідти 200 гривень, 2 купюри по 100 гривень, які поклав до кишені своїх штанів та вийшов з кабінету.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 600 грн.
Отже, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірним, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст.ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінально-процесуальним законодавством України і не спростовані стороною захисту.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» вирішуючи питання про міру покарання неповнолітнім обвинуваченим слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання суди мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи, а також його ставлення до вчиненого діяння.
ОСОБА_8 в цілому задовільно характеризується за місцем проживання ( скарг на його поведінку до Миколаївської сільської ради не надходило); пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, скоїв злочин, будучи неповнолітнім і є таким на даний час, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, завдана шкода не є значною і під час досудового слідства відшкодована в повному обсязі в добровільному порядку, претензій матеріального чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого не має, цивільний позов по справі не заявлений.
Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.
З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин, беручи до уваги позицію представника сектору ювенальної превенції Сумського РВП ГУНП України в Сумській області( ар.с. 90), служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, викладену у Звіті про неповнолітнього ( ар.с. 43-44), приймаючи до відома відомості, що містяться у досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого Сумського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ( ар.с.46-50), суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1