Дата документу 21.10.2019 Справа № 311/765/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/765/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1510/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 9 липня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, інвалід другої групи, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 19 грудня 1994 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням додаткових заходів за ст. 14 у виді лікування від наркоманії. Звільнений 19 грудня 1995 року по відбуттю строку покарання;
2) 17 червня 1998 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 114 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням додаткових заходів за ст. 14 у виді лікування від наркоманії. Звільнений 16 січня 1999 року по відбуттю строку покарання;
3) 15 лютого 2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
4) 16 травня 2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 5 квітня 2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 2 грудня 2006 року по відбуттю строку покарання;
6) 14 травня 2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнений 20 листопада 2012 року по відбуттю строку покарання;
7) 25 березня 2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця 15 днів позбавлення волі;
8) 2 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;
9) 9 лютого 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
10) 17 липня 2015 року Шевченківським районним суд м. Запоріжжя, засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. 26 жовтня 2015 року Апеляційним судом Запорізької області вирок від 17 липня 2015 року змінено, перекваліфіковано з ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 на ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 1 ріку 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України - 3 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21 листопада 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 23 дні,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання 3 жовтня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування майнової шкоди 1007 грн. 86 коп., у відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., а всього 2007 грн. 86 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні 4 епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за наступних обставин.

20 січня 2018 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 , знаходячись в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, перебуваючи на вул. Горького, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , перелізши через загорожу, після чого демонтував віконну раму та проник у нежитловий будинок, розташований на території зазначеного домоволодіння, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_10 майно на загальну суму 1581 грн. 67 коп., спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 22 січня 2018 року приблизно о 20 годині ОСОБА_7 , знаходячись в с/т «Родничек-3» в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , перелізши через загорожу, після чого шляхом поштовху відчинив вікно та проник у дачний будинок, розташований на території зазначеної дачної ділянки, через який потрапив до приміщення гаражу, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_11 майно на загальну суму 1544 грн. 20 коп., спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 23 січня 2018 року приблизно о 22 годині ОСОБА_7 , знаходячись в с. Приморське Василівського району Запорізької області, перебуваючи на АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , перелізши через загорожу, після чого демонтував віконну раму та проник у нежитловий будинок, розташований на території зазначеного домоволодіння, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 майно на загальну суму 1007 грн. 86 коп., спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 26 січня 2018 року приблизно о 22 годині ОСОБА_7 , знаходячись в с/т «Союз» с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_6 , перелізши через загорожу, після чого за допомогою металевого лому пошкодив вхідні двері та проник у дачний будинок розташований на території зазначеної дачної ділянки, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_12 майно на загальну суму 1927 грн. 49 коп., спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону скасувати та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції поклав в основу обвинувального вироку показання допитаних на стадії досудового розслідування свідків, а показання допитаних в судовому засіданні потерпілих є неналежними та недопустимими доказами, оскільки про обставини крадіжок їм нічого відомо не було і фактично їх показання є показаннями з чужих слів.

Показання вищевказаних осіб не підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, оскільки жоден з них не повідомив, як саме обвинувачений вчинив крадіжки та не вказав на нього.

Крім того, потерпіла ОСОБА_9 в суді першої інстанції заявила, що у неї є сумніви з приводу того, що саме ОСОБА_7 вчинив крадіжку її майна, оскільки він має порушення опорно-рухового апарату та не зміг би перелізти через загорожу, демонтувати віконну раму та винести всі викрадені предмети.

Вважає, що суд не міг взяти як доказ вини ОСОБА_7 доводи сторони обвинувачення про те, що він раніше вчиняв злочини та був судимий, оскільки це суперечить вимогам ст. 88 КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що суд вирішив розглядати кримінальне провадження в повному обсязі, але допитав лише потерпілу ОСОБА_9 , яка впевнено показала, що обвинувачений не вчиняв крадіжку, оскільки він є інвалідом. Крім того, в судовому засіданні були допитані не всі свідки, і їх показання є показаннями з чужих слів. Вважає, що прямих доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого матеріали кримінального провадження не містять.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу свого захисника в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі дослідженими в суді першої інстанції доказами, а покарання призначено з урахуванням даних про його особу та попередніх судимостей.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні документами.

Так, в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що зазначені в обвинувальному акті обставини не відповідають дійсності, а потерпілих він не знає.
Отже фактично на свій захист в суді першої інстанції інформативних показань обвинувачений не дав, що є його правом, але таким чином, не визнавши вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, він не вказав власної версії з приводу пред`явленого обвинувачення, яку міг би оцінити суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого також не вказує на непричетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів, але зазначає про те, що належних та допустимих доказів на підтвердження його вини суду першої інстанції надано не було.

Разом з тим, суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо всі надані докази, прийшов до правильного висновку про доведення в повному обсязі вини ОСОБА_7 в таємному викраденні майна потерпілих, поєднаному з проникненням в інше приміщення, оскільки сукупність досліджених доказів дає підстави зробити лише такі висновки.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в суді першої інстанції показала, що 25 січня 2019 року в другій половині дня в будинку по АДРЕСА_4 вона виявила демонтовану віконну раму. З будинку та території домоволодіння були викрадені два електродвигуни із пральних машин «Рига», 14 оцинкованих листів металу, 4 конфорки з газової печі, сокира з дерев`яною рукояттю та молот з дерев`яною рукояттю.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в суді першої інстанції не допитувались, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили про відсутність претензій майнового характеру до обвинуваченого та можливість призначення йому покарання на розсуд суду, і заперечень з цього приводу від обвинуваченого та його захисника не надходило (т. 1, а.с. 26-28).
Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції показала, що обвинуваченого знає як жителя с. Приморське, або жителя дачних будинків біля с. Приморське. Так, взимку 2018 року зранку обвинувачений запропонував придбати у нього римбу для відливу води, сказавши, що взяв її у себе вдома. Крім того, вона купувала у нього електродвигуни з пральної машини. Додатково повідомила, що вищевказане майно було видане поліцейським у присутності понятих, що фіксувалось протоколом, здійснювалась фотозйомка.
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції показала, що обвинуваченого не знає, а потерпіла ОСОБА_9 є її сусідкою. Вона була свідком того, як взимку 2018 року у ОСОБА_13 вилучали римбу та якусь запчастину, невідомо від чого. Тоді ОСОБА_13 пояснила, що ці речі вона купила у чоловіка на ім`я ОСОБА_15 . За результатами цього було складено документ, який вона підписала.
Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції показав, що обвинуваченого та потерпілих не знає. Взимку 2018 року він проходив по АДРЕСА_1 , коли співробітники поліції запросили його в якості понятого. Тоді ОСОБА_17 , якого він знає як особу, яка приймає металобрухт від жителів с. Кам`янське, видав 3 труби та чорний метал бувший у користуванні.
Підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а свідки також приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченого з боку потерпілої та свідків.

Показання вищезазначених потерпілої та свідків в суді першої інстанції є логічними та послідовними, вони повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції документами.

Також суд першої інстанції на вимогу процесуального закону дослідив надані сторонами інші докази, яким зробив обґрунтовану оцінку.

Так, з протоколу огляду місця події від 28 січня 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду встановлено, що територія житлового будинку повністю огороджена металевим парканом, хвіртка якого запирається на замок. На території подвір`я з лівої сторони розміщена господарська споруда у вигляді літньої кухні, двері якої на момент огляду були зачинені. З правої сторони на подвір`ї розташований житловий будинок, двері дерев`яні двостворчаті, на момент огляду відкриті. Кімната № 1 у вигляді веранди, з лівої сторони вікно, у якому на момент огляду відсутнє скло, рама дерев`яна, пошкоджень не виявлено. З правої сторони міжкімнатні дерев`яні двері, вхід до кімнати № 2, яка використовується як ванна кімната, в якій на момент огляду, в кімнаті сліди демонтажу ванни, на підлозі фрагменти пластикової труби, два відрізка довжиною по 20 см та один резиновий шланг довжиною 1 метр чорного кольору. В кімнаті № 3 з правої сторони на момент огляду розібрана пічка, в якій відсутні всі металеві її частини (т. 1, а.с. 219-224).

З висновку експерта № 930 від 26 лютого 2018 року вбачається, що ринкова вартість металевої раковини білого кольору, розмірами 50x40 см, яка була в експлуатації з 2013 року, станом на 20.01.2018 з урахуванням зносу складає 132,50 грн. Ринкова вартість чавунних кілець з плити грубної печі в кількості 4 шт., діаметром 10,15,20,25 см, які були в експлуатації з 2013 року, станом на 20.01.2018 з урахуванням зносу складає 57,50 грн. Ринкова вартість чавунних дверцят з грубної печі розмірами 21x30 см, товщиною металу 1 см., які були в експлуатації з 2013 року, станом на 20.01.2018 з урахуванням зносу складає 150 грн. Ринкова вартість чавунної ванни розмірами 150x70 см, яка була в експлуатації з 2010 року, станом на 20.01.2018 з урахуванням зносу складає 700 грн. Ринкова вартість оцинкованого листу металу довжиною 3 м, шириною 8 см, товщиною металу 0,5 мм, який був в експлуатації з 2010 року, станом на 20.01.2018 з урахуванням зносу складає 29,16 грн. Ринкова вартість колосника з грубної печі, довжиною 45 см, шириною 5 см, який був в експлуатації з 2013 року, станом на 20.01.2018 з урахуванням зносу складає 25 грн. Ринкова вартість чавунної плити з грубної печі розмірами 41x71 см, товщиною металу 0,5 см, яка була в експлуатації з 2013 року, станом на 20.01.2018 з урахуванням зносу складає 516,67 грн. (т. 1, а.с. 231-236).

З протоколу огляду місця події від 7 лютого 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції чавунну плиту, металеву емальовану раковину білого кольору, колісник металевий та чавунні кільця від плити в кількості чотири штуки, одне кільце діаметром 15 см, 20 см, 15 см, 10 см вкриті корозією та металеві дверцята від печі вкриті корозією. Під час проведення огляду ОСОБА_18 пояснив, що дані металеві вироби йому продав невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_15 у січні 2018 року за 200 грн. Оглядом встановлено, що чугунка плита вкрита корозією, розміром 15х85 см, металева емальована раковина білого кольору, колісник металевий, чавунні кільця діаметром 25, 20, 15, 10 см без особливостей та пошкоджень, металеві дверцята від печі вкриті корозією. З місця огляду було вилучено чавунну плиту, металеву емальовану раковину білого кольору, чавунні кільця, колісник металевий та дверцята від печі (т. 1, а.с. 199-201).
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_18 серед пред`явлених осіб для впізнання, зображених на фотознімках, за загальними рисами обличчя, формою голови та носу впізнав ОСОБА_7 , який зображений в протоколі під № 1, та пояснив, що це чоловік, який представився ОСОБА_15 та 20 січня 2018 року продав йому металеві вироби (т. 2, а.с. 33-35).

З протоколу огляду місця події від 31 січня 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є дачний будинок АДРЕСА_7 . Вхід на територію здійснюється через металеві ворота, які на момент огляду зачинені, територія огороджена сіткою-рабицею, на території розташований двоповерховий дачний будинок з білої цегли покритий шифером. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двері, які на момент огляду не пошкоджені. З правої сторони від вхідних дверей знаходиться віконний отвір розміром 135х135 см, складається з двох рам, рама складається з трьох секцій, в верхній частині є форточка розміром 60х40 см (місце проникнення), на момент огляду скло без пошкоджень. Вхідні двері ведуть до кімнати №1, в якій знаходиться стіл, стільці, господарський інвентар, різні речі, порушено порядок речей. З кімнати №1 з правої сторони знаходиться кімната №2. З лівої сторони кам`яна піч, стіл, на якому знаходиться посуд в розкиданому вигляді, з правої сторони стіл з стільцями, на якому розкидані речі. Із кімнати №2 дверний отвір який веде до кімнати №3, у якій з правої сторони знаходиться ліжко, покривала, матраци, подушки в розібраному стані. Із кімнати №3 дерев`яна драбина веде на другий поверх, в кімнаті порядок речей не порушено. Із кімнати №2 з лівої сторони дерев`яні двері, які ведуть в гараж Двері зачинені на навісний замок (проведено ремонтні роботи), в гаражі є металеві ворота, які виходять на вулицю, на момент огляду без пошкоджень. На підлозі лежать дошки, металеві прути, господарський інвентар. При огляді було вилучено мікрочастки, один слід структури матеріалу (т. 1, а.с. 239-243).
З висновку експерта № 952 від 27 лютого 2018 року вбачається, що ринкова вартість фрагменту металевої труби довжиною 2 м, діаметром 60 мм, товщиною металу 3 мм, яка була в експлуатації з 2000 року, з урахуванням зносу, станом на 22.01.2018, складає 109,59 грн. Ринкова вартість фрагменту металевої труби довжиною 0,5 м, діаметром 60 мм, товщиною металу 3 см, яка була в експлуатації з 2000 року, з урахуванням зносу, станом на 22.01.2018, складає 27,43 грн. Ринкова вартість молотка з дерев`яною рукояттю, який був в експлуатації з 2017 року, з урахуванням зносу, станом на 22.01.2018, складає 48,75 грн. Ринкова вартість сокири з дерев`яною рукояттю, яка була в експлуатації з 2017 року, з урахуванням зносу, станом на 22.01.2018, складає 192,50 грн. Ринкова вартість металевих плоскогубців з рукояттю в гумовій обмотці, які були в експлуатації з 2017 року, з урахуванням зносу, станом на 22.01.2018 складає 50 грн. (т. 2, а.с. 2-8).
З протоколу огляду місця події від 7 лютого 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції три металевих труби довжиною 1 м діаметром 63 мм, які зі слів ОСОБА_18 йому продав невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_15 в середині січня 2018 року за 400 грн. Зі слів ОСОБА_15 дані металеві труби належали йому. Оглядом встановлено, що три металеві труби довжиною 1 м діаметром 63 мм вкриті корозією, без особливостей і пошкоджень. З місця огляду було вилучено три металеві труби довжиною 1 м діаметром 63 мм. (т. 1, а.с. 197-198).
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_18 серед пред`явлених осіб для впізнання, зображених на фотознімках, за загальними рисами обличчя, формою голови та носу впізнав ОСОБА_7 , який зображений в протоколі під № 3, та пояснив, що це чоловік, який представився ОСОБА_15 та 23 січня 2018 року продав йому металеві вироби (т. 2, а.с. 36-38).

З протоколу огляду місця події від 25 січня 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є домоволодіння АДРЕСА_4 , вхід у двір здійснюється через металеву хвіртку, територія двору огороджена з усіх сторін сіткою-рабицею. На території двору знаходиться будинок із цегли покритий шифером. Вхід в будинок здійснюється через дерев`яні двері, які в момент огляду в закритому положенні, замок навісний. При огляді дверей та замку видимих пошкоджень не виявлено. З правої сторони знаходиться віконний отвір розміром 85х85 см. В верхній частині знаходиться хвіртка розміром 25х25 см, на момент огляду в прикритому положенні. При огляді лутки вікна виявлено, що вона відходить від пройому, на момент огляду забита гвіздками. При огляді інших віконних отворів, видимих пошкоджень не виявлено. Вхідні двері ведуть в кімнату № 1, де на підлозі лежить господарський інвентар, гумові шланги, різні речі. Навпроти вхідних дверей кімнати № 1 дерев`яні двері, які ведуть в кімнату № 2, меблі відсутні, в лівому кутку знаходиться пральна машина в розібраному стані. З правої сторони кімнати № 1 дверний отвір веде в кімнату №3 , з лівої сторони знаходиться металеве ліжко на якому лежать розкидані речі. На підлозі лежать коробки, відра, каструлі та ін. речі. З кімнати № 3 дверний отвір веде до кімнати № 4, де з правої сторони знаходиться ліжко, стільці, газова плита в розібраному стані. На підлозі розкидані коробки, сміття, відро, банки. На момент огляду будинок не жилий (т. 1, а.с. 139-143).
З висновку експерта № 941 від 27 лютого 2018 року вбачається, що ринкова вартість електродвигуна з пральної машини «Рига», який був в експлуатації з 1990 року, станом на 23.01.2018 з урахуванням зносу складає 300,00 грн. Ринкова вартість конфорки з газової печі, яка була в експлуатації з 1990 року, станом на 23.01.2018 з урахуванням зносу складає 15,83 грн. Ринкова вартість садового ручного секатору, який був в експлуатації з 1987 року, станом на 23.01.2018 з урахуванням зносу складає 90 грн. Ринкова вартість металевого оцинкованого листу металу, довжиною 1 м, шириною 8 см, товщиною металу 0,1 см, який був в експлуатації з 2016 року, станом на 23.01.2018 з урахуванням зносу складає 12,11 грн. Ринкова вартість металевої сокири з дерев`яною рукояттю, яка була в експлуатації з 1990 року, станом на 23.01.2018 з урахуванням зносу складає 125 грн. Ринкова вартість металевого молоту з дерев`яною рукояттю, який був в експлуатації з 1990 року, станом на 23.01.2018 з урахуванням зносу складає 50 грн. (т. 1, а.с. 167-173).
З протоколу огляду місця події від 7 лютого 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована біля домоволодіння АДРЕСА_8 , де ОСОБА_13 добровільно видала працівникам поліції запчастини від електродвигуна, а саме, корпус металевий від електродвигуна пральної машини та оцинкований відлив довжиною 1 м. Зі слів ОСОБА_13 видані металеві вироби їй продав невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_15 в кінці січня 2018 року за 350 гривень, при цьому запевнив, що дані речі належали йому. Оглядом встановлено, що корпус від електродвигуна пральної машини особливостей та пошкоджень немає, оцинкований відлив також особливостей та пошкоджень немає. Вказані речі були вилучені (т. 1, а.с. 154-156).
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 9 лютого 2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених осіб для впізнання, зображених на фотознімках, за загальними рисами обличчя, формою голови та носу впізнала ОСОБА_7 , який зображений в протоколі під № 2, та пояснила, що це чоловік, який представився ОСОБА_15 та 24 січня 2018 року продав їй два електродвигуни з пральних машин та 10 оцинкованих листів металу для відливів (т. 1, а.с. 161-163).

З протоколу огляду місця події від 10 лютого 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є огороджена територія дачної ділянки АДРЕСА_6 . Вхід на територію дачної ділянки здійснюється через металеву хвіртку, яка на момент огляду відкрита. В будинку на території вибиті двері з пошкодженням лутки. В дачному будинку є дві кімнати та коридор. З коридору є отвір у підвал. З кімнати веде драбина на другий поверх. В коридорі біля дальньої стіни знаходиться сервант, зміст якого вивернутий на підлогу. Поряд із будинком знаходиться цегляна господарська будівля, вхідні двері якої вибиті аналогічним чином (т. 2, а.с. 12-15).
З висновку експерта № 951 від 27 лютого 2018 року вбачається, що ринкова вартість металевої сокири з дерев`яною рукояттю, яка була в експлуатації з 2000 року, з урахуванням зносу, станом на 26.01.2018, складає 192,50 грн. Ринкова вартість металевої викрутки (плоскої) з пластиковою рукояттю, яка була в експлуатації з 1990 року, з урахуванням зносу, станом на 26.01.2018 складає 53,33 грн. Ринкова вартість алюмінієвої каструлі об`ємом 3 л, яка була в експлуатації з 2010 року, з урахуванням зносу, станом на 26.01.2018, складає 147,50 грн. (т. 2, а.с. 22-28).
З протоколу огляду місця події від 14 лютого 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості, яка знаходиться за двором домоволодіння АДРЕСА_1 , де знаходиться ОСОБА_18 , який одягнений за сезоном, та який добровільно видав співробітникам поліції для огляду металеву сокиру без рукоятки, яка має на собі сліди іржі, металевий молот без рукоятки, який має на собі сліди іржі, два половники з нержавіючої сталі, подовжувач в білій обмотці, з вилкою. При цьому ОСОБА_18 пояснив, що дані речі він придбав в 20-их числах січня 2018 року у маловідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_15 за 50 грн. В ході огляду вказані речі були вилучені та опечатані паперовими бирками з роз`яснювальними записами (т. 1, а.с. 194-196).
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_18 серед пред`явлених осіб для впізнання, зображених на фотознімках, за загальними рисами обличчя, формою голови та носу впізнав ОСОБА_7 , який зображений в протоколі під № 1, та пояснив, що це чоловік, який представився ОСОБА_15 та 27 січня 2018 року продав йому металеві вироби (т. 2, а.с. 39-40, 42).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 6 березня 2018 року та відеозапису до нього вбачається, як ОСОБА_7 продемонстрував, за яких обставин він таємно викрав належне потерпілим майно, після чого свою провину в інкримінованих діяннях повністю визнав та розкаявся (т. 2, а.с. 29-32, 60).

Так, ОСОБА_7 безпосередньо на місцях події за кожним з інкримінованих йому епізодів пояснив, в тому числі, що 20 січня 2018 року приблизно о 16 годині в АДРЕСА_1 він обрав домоволодіння, яке не було освітленим, після чого переліз через огорожу та став шукати майно, яке можна викрасти. Далі, з будівлі літньої кухні та будинку зірвав металеві відливи, за допомогою принесеного з собою металевого лому демонтував віконну раму з тильного боку будинку та проник в приміщення нежитлового будинку, де виявив чавунну ванну, яку розбив на шматки та поклав до принесеного з собою мішку, після чого, виніс мішок за територію домоволодіння та сховав фрагменти ванни в лісосмузі. Після чого він повернувся, та в будинку виявив та викрав з грубних печей чавунні кільця, колісник, дверцята з печі, металеву раковину. Після чого близько о 19 годині знаходячись на одній із вулиць в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області продав раніше невідомому чоловіку на ім`я ОСОБА_19 раковину, колісник, фрагменти римби та дверцята від печі. Далі, 21 січня 2018 року він повернувся в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області для того щоб збути розбиту ним чавунну ванну. Так, йдучи по одній із вулиць в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області він побачив чоловіка раніше йому не знайомого, якому запропонував придбати зазначену раніше ванну. Після чого вони разом із невстановленим чоловіком проїхали на місце, де він сховав ванну та невідомий чоловік придбав у нього дані фрагменти чавунної ванни за 300 гривень.
Крім цього, 22 січня 2018 року приблизно о 20 годині він прийшов з метою крадіжки чужого майна в с/т «Родничок 3» та обравши дачну ділянку, яка не була освітлена, проник на територію дачної ділянки перелізши через огорожу та шляхом штовхання відкрив одне з вікон дачного будинку та проник в приміщення, де виявив та викрав садовий інвентар, водяні лічильники, пломбиратор, металеву драбину, металеві труби, які в подальшому збув в м. Запоріжжя та с. Кам`янське Василівського району Запорізької області.
Крім цього, 23 січня 2018 року приблизно о 23 годині він з метою крадіжки чужого майна прибув до с. Приморське Василівського району Запорізької області, де перебуваючи на АДРЕСА_4 , проник на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , перелізши через огорожу, після чого, демонтував віконну раму та проник в приміщення нежитлового будинку де виявив та викрав: два електродвигуни, садовий інвентар, металеві відливи, конфорки із газової печі, які в подальшому збув в с. Приморське.
Крім цього, 26 січня 2018 року приблизно о 22 годині він з метою викрадення чужого майна, прийшов в с/т «Союз» розташованого на території Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, після чого перелізши через огорожу проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_6 . Після чого за допомогою металевого лому зламав вхідні двері до дачного будинку, де виявив та викрав телевізор «Sony», алюмінієві каструлі, столові прибори, садовий інвентар, мідний подовжувач, які в подальшому збув в м. Запоріжжя та с. Кам`янське Василівського району Запорізької області.
Суд першої інстанції, вивчивши і дослідивши кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, і в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, прийшов до правильного висновку, що саме обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення майна потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , поєднане з проникненням в інше приміщення.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактичних обставин, встановлених судом у вироку, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Матеріали кримінального провадження, які перевірені під час апеляційного розгляду, свідчать, що позиція обвинуваченого та його відношення до пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не є стабільно та незмінною.

Так, на стадії досудового розслідування, під час проведення слідчих дій, ОСОБА_7 визнавав себе винуватим у повному обсязі, не заперечував, що таємно викрав належне потерпілим майно. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 повідомив логічні, послідовні та такі, що повністю узгоджуються з іншими доказами пояснення з приводу обставин вчинення ним крадіжок, підтвердив обставини щодо часу і місця їх вчинення, переліку викраденого майна та факт його збуту.

Згідно обвинувального акту таку позицію обвинуваченого органом досудового розслідування було розцінено як активне сприяння розкриттю злочинів.

Проте, під час судового розгляду, обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав повністю, фактично відмовився і лише повідомив, що вказані кримінальні правопорушення він не вчиняв, потерпілих не знає.

На свій захист в суді першої інстанції обвинувачений інформативних показань не дав, лише пояснив, що зазначені в обвинувальному акті обставини не відповідають дійсності.
Ця версія обвинуваченого цілком обґрунтовано була розцінена судом першої інстанції як намагання обвинуваченого ухилитися від відповідальності за вчинені злочини, оскільки вона повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що визнаючи ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував лише показання свідків і не врахував відсутність належних доказів на підтвердження його вини.

Так, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 надали суду повністю логічні та змістовні пояснення з приводу обставин збуту обвинуваченим майна, а також обставин, за яких співробітники поліції вилучали майно у ОСОБА_13 , їх показання повністю узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Досліджені судом першої інстанції протоколи огляду місця події, об`єктами огляду яких були домоволодіння потерпілих, в цілому відповідають тому, про що пояснив обвинувачений під час проведення слідчого експерименту за його участі, в тому числі, щодо кількісних та якісних характеристик викраденого ним у потерпілих майна.

Також факт вчинення крадіжок саме обвинуваченим підтверджується протоколами огляду місця події, під час яких свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_18 добровільно видали співробітникам поліції майно, яке їм продав чоловік на ім`я ОСОБА_15 , і якого в подальшому вони впізнали під час пред`явлення для впізнання за фотознімками, в усіх випадках вказуючи саме на ОСОБА_7 як на особу, яка продала їм майно, що було викрадене у потерпілих.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд поклав в основу обвинувального вироку показання допитаних під час досудового розслідування свідків, оскільки з мотивувальної частини вироку суду вбачається, що суд першої інстанції, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 95 КПК України з метою дотримання передбаченого ст. 23 КПК України принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, не брав до уваги в якості доказів надані на досудовому розслідуванні показання тих свідків, які не були допитані в судовому засіданні, а обґрунтовував свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, зокрема показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 .
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання суду першої інстанції на показання цих свідків, які хоча і не були безпосередніми очевидцями вчинення злочинів обвинуваченим, але саме свідку ОСОБА_13 обвинувачений збув викрадене у потерпілої ОСОБА_9 майно, свідок ОСОБА_14 була присутня під час вилучення співробітниками поліції майна у ОСОБА_13 , якій обвинувачений збув викрадене майно, а свідок ОСОБА_16 під час вилучення майна у ОСОБА_18 , якому обвинувачений також збував викрадене майно.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 95 КПК України, особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Показання вищевказаних свідків не є показаннями з чужих слів у розумінні ст. 97 КПК України, оскільки вони давали показання лише з приводу обставин, які сприймали особисто, жодних висловлювань щодо певних фактів, які ґрунтуються на поясненнях іншої особи, ці свідки не робили.
З технічних записів судових засідань та мотивувальної частини вироку вбачається, що показання цих свідків викладені в обсязі, необхідному та достатньому для встановлення фактичних обставин вчиненого злочину, вказані показання є логічними та послідовними, повністю узгоджуються між собою щодо істотних обставин справи та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами і не узгоджуються щодо істотних обставин вчиненого злочину лише з показаннями обвинуваченого.
Вищевказані свідки надавали свої показання в суді першої інстанції під присягою, з дотриманням усіх правил допиту, в судових засіданнях стороні захисту була забезпечена можливість ставити їм запитання та спростовувати їх доводи, об`єктивних підстав не довіряти їм колегія суддів не вбачає, а тому порушень вимог кримінального процесуального закону при обґрунтуванні доведеності вини ОСОБА_7 цими показаннями не встановлено.
Колегія суддів також вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд порушив порядок судового розгляду, вирішивши розглядати кримінальне провадження в повному обсязі, але в подальшому фактично допитав лише потерпілу ОСОБА_9 .

Так, з журналу та аудіозапису судового засідання від 7 листопада 2018 року вбачається, що головуючий суддя повідомив учасників судового засідання про надходження від потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заяв про розгляд справи без їх участі, після чого поставив на обговорення питання про можливість початку дослідження обставин справи та перевірки їх доказів, і проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілих обвинувачений та його захисник не заперечували (т. 1, а.с. 89-92; т. 2, а.с. 97).
Після цього, в судовому засіданні від 9 липня 2019 року прокурор заявив клопотання про відмову від допиту вищевказаних потерпілих, які не з`явилися, і заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які не мали заперечень з цього приводу, суд на місці ухвалив клопотання прокурора задовольнити (т. 2, а.с. 88, 97).
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції належним чином не оцінив показання потерпілої ОСОБА_9 про наявність у неї сумнівів з приводу того, що саме ОСОБА_7 вчинив крадіжку її майна, у зв`язку з наявністю у нього порушень опорно-рухового апарату та як наслідок неможливості перелізти через загорожу, демонтувати віконну раму та винести викрадені предмети, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки такі показання ОСОБА_9 є лише припущенням та її суб`єктивним відношенням до цього, і не є тією підставою, яка вказує на невинуватість ОСОБА_7 .

Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги з приводу того, що суд взяв як доказ вини ОСОБА_7 наявність у нього судимостей за вчинення злочинів, оскільки з мотивувальної частини вироку суду вбачається, що вказані дані про особу обвинуваченого суд першої інстанції враховував лише при призначенні йому покарання, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає порушень ст. 88 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо наявності сумнівів з приводу доведеності вини ОСОБА_7 є безпідставними та спростовуються наведеними доказами.

Доводи захисника обвинуваченого про неповноту судового слідства, колегія суддів також вважає такими, що суперечать зібраним доказам, оскільки з матеріалів кримінального провадження та звукозапису судового засідання вбачається, що впродовж судового розгляду були допитані всі свідки, ретельно досліджені докази по справі, які підтверджують обставини справи та якими в повному обсязі доведено вину обвинуваченого.

Доводам обвинуваченого та його захисника у вироку обґрунтовано наведено критичну оцінку, оскільки позиція захисту має на меті уникнення від кримінальної відповідальності та повністю спростовується сукупністю досліджених належних та допустимих доказів.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі і підстави для застосування ст.ст. 69,75 КК України до вказаного покарання відсутні.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 9 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4