справа № 208/2992/19
№ провадження 1-кс/208/1631/19
УХВАЛА
Іменем України

31 травня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0000960 від 07.05.2019 року, передбаченого . ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українець, громадянин України, маючий професійно-технічну освіту, не одруженому, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

- 01.12.2006 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 18.10.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 1 рік. Вирок набув законної сили 04.12.2010 року, постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.01.2011 року на підставі ст. 1 п. «В» ЗУ «Про амністію» звільнено від покарання;

- 11.08.2016 року кримінальне провадження № 0000117 за ч. 1 ст. 263 КК України направлене до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з обвинувальним актом;

- 16.06.2017 року кримінальне провадження №0001026 за ч. 3 ст. 187 КК України направлене до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з обвинувальним актом.

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, - ОСОБА_6 ..

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та наявність ризиків, що передбачені ст..177 КПК України, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як підозрюваний не має постійного офіційного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення проти власності, а саме за ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187 КК України(справа № 208/5086/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває на розгляді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська), в період перебування під заставою, належних висновків не зробив, та підозрюється у вчиненніумисноготяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, крім цього встановлено, що ОСОБА_6 було застигнуто працівниками поліції на місці скоєння даного кримінального правопорушення, та він намагався втекти від поліції, а при затриманні почав чинити активний опір, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП, котрий на даний час знаходиться на розгляді в Заводському районному суді м.Дніпродзержинська; також встановлено, що ОСОБА_6 офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає у АДРЕСА_3 без реєстрації, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин);
незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, оскільки з метою зміни ними їх показань для уникнення покарання або пом`якшення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;
вчинити інше кримінальне правопорушення (так як ОСОБА_6 , будучи особою яка раніше скоїла кримінальне правопорушення майнової спрямованості передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, та враховуючи те, що ОСОБА_6 , не має постійного офіційного місця роботи тобто постійного доходу, у зв`язку з чим може продовжити свою злочинну діяльність та скоїти нове кримінальне правопорушення проти чужої власності, з метою отримання заробітку грошових коштів).
Враховуючи що підозрюваним вчинено кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, тобто останній розуміє тяжкість злочину та наслідки даного правопорушення, що є ризиком ухилення від досудового розслідування та подальшого судового розгляду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.
В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримала своє клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просила суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 07.05.2019р.; показами потерпілого ОСОБА_7 , від 10.05.2019р.; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 07.05.2019р.; речовими доказами по справі (вилучено акумулятор, домкрат, клавіатуру, куртку, сумку та ін.); протоколом впізнання за участю свідків по справі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в ході проведення якого свідки впізнали ОСОБА_6 , від 07.05.2019р.; та іншими зібраними доказами в їх сукупності.
В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримала клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_6 є особою раніше засудженою, відносно якого на час розгляду клопотання у провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться два об`єднані кримінальні провадження за його обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, в межах якого до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою із заставою, яку було внесено на депозитний рахунок. Але зазначені обставини не сприяли забезпеченню процесуальної поведінки підозрюваного який вчинив новий тяжкий злочин. ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, зареєстрований за межами міста Кам`янське, під час намагання зникнення з місця скоєння злочину чинив опір співробітникам міліції, намагався втекти, а тому єдиним можливим запобіжним заходом, який унеможливить підозрюваного продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові злочини, перешкодить впливу на потерпілого та свідків, та не дозволить ухилитися від органу досудового слідства, та суду, є тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не погодився з підозрою, пославшись на невідповідність фактичних обставин події, так як дійсно він 06.05.2019 року приблизно біля 23.00 годині проходив по вул.. Глаголєва біля будинку № 17, де побачив свідка якого прогнав, але свідок залишив пакети, які він забрав та з ними пішов до гаражу яким він користується. Потім під`їхали співробітники поліції, від яких він став тікати, кинув пакети, з майном акумулятор, домкрат, клавіатура, та інше, а сам у куртці яку одяг що б не замордуватися побіг у балку, де його затримали співробітники поліції, але їм він не чинив опір. Чому пакунки з викраденими речами були при ньому, і чому він їх забрав с собою, він пояснити не може. Свідка до подій 06.05.2019 року не знав, стосунків з ним не мав. Просить обрати йому запобіжний захід домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважав, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, так як тяжкість можливого покарання за скоєний злочин не може бути єдиною підставою для застосування найтяжчого запобіжного заходу. Крім того, прокурором і слідчим не доведено обґрунтованість підозри та позиції його підзахисного що злочин скоїв не він а свідок ОСОБА_8 .. А тому прохають у задоволенні клопотання відмовити, обравши інший більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт.

Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_8 пояснив, що до подій з ОСОБА_6 особисто знайомий не був, але неодноразово ставав свідком того, що ОСОБА_6 пред`являлися претензії від мешканців району щодо вчинення останнім злочинів. 06.05.2019 року біля 23.00 години він повертався додому, де побачив підозрюваного який відходив від автомобіля Вольво , який стояв у торці будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 і ніс з собою пакунок до гаражів. Він зупинився став спостерігати, коли з кущів від гаражів пролунав окрик від чоловіка щоб він пішов звідси, але він залишився на місці. До нього вийшов підозрюваний, тримаючи у руці якусь палицю та запросив перейти до під`їзду бо «він тут працює». Він не спорячись з підозрюваним перейшов до під`їзду та викликав поліцію, бо підозрюваний заліз у салон зазначеного автомобіля, присвічував ліхтариком, звідки чулися звуки хрусту.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 30.05.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ч.3 ст.289 КК України кримінального правопорушення, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 07.05.2019р.; показами потерпілого ОСОБА_7 , від 10.05.2019р.; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 07.05.2019р.; речовими доказами по справі (вилучено акумулятор, домкрат, клавіатуру, куртку, сумку та ін.); протоколом впізнання за участю свідків по справі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в ході проведення якого свідки впізнали ОСОБА_6 , від 07.05.2019р.; та показами допитаного під час розгляду клопотання свідка події ОСОБА_8 , який також зазначив що чекаючи до судового розгляду клопотання підозрюваний погрожував йому, і ці погрози він сприйняв як реальні, тому вагався давати покази, бо побоюється підозрюваного.

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються судом під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст.. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 зазначив що факти викладені в підозрі відповідають місцю події, учасникам події, часу та місце події є відповідними, але не відповідають його ролі під час подій, що розцінюється як позиція захисту та підтверджені наведеними доказами зазначеними вище; вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є позбавлення волі на строк до шести років, та що на час розгляду клопотання підозрюваний має статус обвинуваченого в межах іншого кримінального провадження який знаходиться у провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, є особою раніше засудженою, та перебуває під заставою; щодо міцності соціальних зв`язків ОСОБА_6 встановлено що він не одружений, але проживає із жінкою та донькою, що підозрюваний не має постійного місця роботи; має посередню характеристику, щодо майнового стану підозрюваного даних не встановлено.
А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, підтверджені ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, в межах іншого кримінального провадження, його бажання сприяти вирішенню життєвих питань своєї сім`ї, не нівелюють фактів викладених у підозрі щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочину який є тяжким а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства та підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовано, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачуваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначити до 28 липня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1