ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/1361/19
Номер провадження 11-cc/819/436/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000667 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Цюрупинського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000667 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 год. до 07:00 години, строком до 10 вересня 2019 року, включно. Також на ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши під варту в залі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що слідчий суддя не надав належної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема тому, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, систематично вчиняє злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

ОСОБА_8 засуджений 16 серпня 2017 року Цюрупинським районним судом за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Проте, ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив та 22 листопада 2018 року повторно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувальний акт за вказаним фактом 29 грудня 2018 року направлено до суду.

Крім цього, 10 липня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вказане свідчить про систематичність злочинної діяльності підозрюваного та його значну суспільну небезпечність.

Зазначає, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не має законних джерел існування, тяжкими хворобами не хворіє, має задовільний стан здоров`я, має дружину неповнолітніх дітей, проте характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, підтримує стосунки з раніше судимими особами, систематично вчиняє злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Суд не надав оцінку відсутності чи наявності ризиків, на які послався в клопотанні слідчий та прокурор, а також достатності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, у судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою та підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням слідчого є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Зокрема, як вірно встановлено судом першої інстанції, зазначена підозра підтверджується наступними доказами: рапортом о/у СКП Олешківського ВП про вчинене кримінальне правопорушення від 14 травня 2019 року (а.п.4), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15 травня 2019 року (а.п.5), протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.п.6-7, 28-29), протоколом обшуку від 30 травня 2019 року (а.п.10-12), постановою про визнання речовим доказом від 30 травня 2019 року (а.п.13), висновками експерта № 944-НР від 10 червня 2019 року та №945-НР від 14 червня 2019 року (а.п.16-27), іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Що стосується питання існування ризиків того, що ОСОБА_8 може вчинити одну із дій, передбачених ст.177 КПК України, то колегія суддів встановила, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя врахував відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює за договорами найму в сільському господарстві, слідчий суддя прийшов до висновку, що запобігти наведеним ризикам можливо, шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

Такий висновок, на думку суду апеляційної інстанції є належним чином обґрунтованим та таким, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , наявність у нього постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та всі інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, приходить до висновку, що прокурором на цій стадії досудового розслідування не доведено, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Таким чином, слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

На думку колегії суддів, застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби в даному випадку є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Доводи прокурора про неврахування слідчим суддею наявності існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, оскільки слідчим суддею встановлено існування ризиків, поруч із цим прокурором не доведено, що обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Обставини, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним в інкримінованому злочині, те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має законних джерел існування, тяжкими хворобами не хворіє, має задовільний стан здоров`я, має дружину та неповнолітніх дітей, були відомі суду першої інстанції під час розгляду клопотання та враховані при прийнятті рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу і не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Факт перебування на розгляді Цюрупинського районного суду Херсонської області суду іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України, про що вказує в апеляційній скарзі прокурор, то суд апеляційної інстанції хоч і приймає до уваги, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не є визначальними аргументами для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання апелянта про те, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, підтримує стосунки з раніше судимими особами суперечать дійсності, оскільки згідно наявної в матеріалах провадження характеристики підозрюваний характеризується посередньо, офіційно непрацевлаштований, працює по найму у жителів села, заяв та скарг від жителів не надходило (а.п.37).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, місцевий суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 183, 194, 199 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, застосував відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а також покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4