Дата документу 13.08.2019 Справа № 554/2583/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озерне, Житомирського району, Житомирської області, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 13.03.2018 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, яка полягала у порушенні встановленого в Україні порядку обігу вогнепальної зброї та боєприпасів до неї та бажаючи їх настання, не маючи передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрі України № 576 від 12.10.1993, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патроні, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом МВС України №6 22 від 21.08.1998 без передбаченого законом дозволу придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю, а саме: гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 та гранату РГД-5 із заполам до неї УЗРГМ-2, та керуючись корисливими мотивами підшуковував покупця на вказані предмети, за ціною 60 доларів США за одну гранату із запалом до неї по міжбанківському курсу на день збуту боєприпасів (27,08 грн. за 1 долар США).

28.02.2019 року ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою засобів мобільного зв`язку, досяг попередньої домовленості з ОСОБА_7 (установчі дані особи змінено в порядку передбаченому Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), щодо збуту боєприпасів останньому.

01.03.2019 року ОСОБА_5 , використовуючи засоби мобільного зв`язку, домовився із ОСОБА_7 про продаж останньому 2-ох гранат із запалами до них та повідомив, що грошові кошти необхідно перерахувати на банківську карту, номер якої ОСОБА_5 повідомить ОСОБА_7 коли останній буде знаходитися біля терміналу.

05.03.2019 року ОСОБА_7 використовуючи засоби мобільного зв`язку, на прохання ОСОБА_5 проінформував останнього про готовність перерахунку грошових коштів у якості оплати за боєприпаси, на що ОСОБА_5 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, повідомив наступний номер банківської карти ПАТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 .

Того ж дня, ОСОБА_7 використовуючи можливості банківського терміналу ПАТ КБ «Полтава Банк» здійснив перерахунок грошових коштів у розмірі 3250 грн. (120 доларів США) на банківську картку вказану ОСОБА_5 та здійснив телефонний дзвінок останньому, під час якого повідомив про перерахування грошових коштів, на що ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_7 проінформувати його про реквізити отримувача та відділенням ТОВ «Нова Пошта» на яке ОСОБА_5 відправить боєприпаси. Слідуючи вказівкам ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , використовуючи можливості мобільного зв`язку, шляхом направлення смс-повідомлення повідомив ОСОБА_5 дані отримувача та відділення ТОВ «Нова Пошта».

13.03.2019 року ОСОБА_5 , з метою уникнення особистого контакту з ОСОБА_7 , використовуючи послуги поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» у відділенні № 3, розташованому за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 47/1, здійснив відправку двох корпусів гранати: Ф-1 та РГД-5, а також одного запалу до гранати УЗГРМ-2 поштовим відправленням № 4455, яке адресовано ОСОБА_7 у відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» розташованому за адресою: Полтавська область, смт. Опішня, вул. Незалежності, буд. 21. Вказані вище предмети ОСОБА_5 заздалегідь помістив до картонної коробки перемотаної клейкою стрічкою з написом «Обережно крихке!».

Того ж дня, ОСОБА_5 , використовуючи можливості мобільного зв`язку, шляхом направлення смс-повідомлення поінформував ОСОБА_7 про номер вищевказаного поштового відправлення, та здійснив телефонний дзвінок останньому задля переконання, що ОСОБА_7 отримав смс-повідомленняз номером поштового відправлення.

15.03.2019 року ОСОБА_7 перебуваючи у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта» розташованому за адресою: Полтавська область, смт. Опішня, вул. Незалежності,

буд. 21 отримав поштове відправлення від ОСОБА_5 за номером 4455, в якому знаходилися два корпуси гранат Ф-1 та РГД-5, а також один запал до гранати УЗРГМ, які останній добровільно видав працівникам УСБУ в Полтавській області.

Того ж дня, ОСОБА_7 використовуючи засоби мобільного зв`язку, поцікавився у ОСОБА_5 чому в поштовому відправленні знаходився лише один запал УЗРГМ, а не два як обіцяв ОСОБА_5 , на що останній повідомив, що згодом відправить іншу частину товару, якої не вистачало у першому поштовому відправленні та повідомить про відправку ОСОБА_7 .

01.04.2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні відділення № 7 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква,

бульвар М. Грушевського, буд. 13, здійснив відправку запалу до гранати УЗРГМ-2 поштовим відправленням № 4486. Даний предмет ОСОБА_5 заздалегідь розмістив у картонній коробці, перемотаній клейкою стрічкою жовтого кольору, з елементами маскування, помістивши його разом із автомобільною запчастиною, які були загорнуті до шматка тканини.

Вказане поштове відправлення було адресовано ОСОБА_7 , який 03.04.2019 року

в приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», розташованому за адресою: Полтавська область, смт. Опішня, вул. Незалежності, буд. 21, здійснив отримання вищевказаного поштового відправлення, та добровільно видав працівникам УСБУ

в Полтавській області вищевказаний запал до гранати УЗРГМ-2.

Згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України № 53 від 23.04.2019 року, складеного за результатами проведеної у вказаному кримінальному провадженні судової вибухово-технічної експертизи, надані на дослідження предмети зовні схожі на два корпуса гранати Ф-1 та РГД-5 та два предмета зовні схожі на запал до гранати УЗРГМ-2 являються: двома уніфікованими запалами ручної гранати модернізовані УЗРГМ-2, гранатою РГД-5 спорядженою в середині та гранатою Ф-1 спорядженою у середині.
Згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України № 67 від 23.05.2019 року, складеного за результатами проведеної у вказаному кримінальному провадженні судової вибухово-технічної експертизи, граната РГД-5 із запалом УЗРГМ-2 та граната Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 за раніше проведеною судовою вибухово-технічною експертизою № 53 від 23.04.2019 року придатні до вибуху та відносяться до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів).
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у придбанні, зберіганні, носінні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

12.07.2019 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Окрім зазначеного, ОСОБА_5 було вручено повістки про виклик до слідчого на 15.07.2019 року о 10 год. 00 хв. та на 17.07.2019 року о 10 год. 00 хв., однак, останній на визначену дату та час не з`явився та не повідомив про причину неприбуття з посиланням на одну чи кілька поважних причин, передбачених ч. 1 ст. 138 КПК України.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 15.07.2019 року та 17.07.2019 року до закладів охорони здоров`я не звертався за медичною допомогою, а відповідно до матеріалів виконання доручення в порядку ст.ст. 39-41 КПК України, останній не перебуває за місцем своєї реєстрації, а фактичне місце знаходження останнього на даний час встановити не вдалося.

02.08.2019 року підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в розшук, проведення якого доручено ВЗНД УСБУ в Полтавській області.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснили, зокрема, що на даний час відносно підозрюваного обвинувальний акт за іншою кримінальною справою направлений до суду.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки він не скоював ніяких злочинів та планує офіційно працювати.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки підозра необґрунтована, при обшуку нічого не знайдено у ОСОБА_5 , ризики не доведені.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що 12.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, в судовому засіданні стороною кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: - матеріалами виконаного доручення оперативному підрозділу ВЗНД УСБУ в Полтавській області в порядку ст.ст. 39-41 КПК України щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення;

матеріалами виконаного доручення оперативному підрозділу ВЗНД УСБУ в Полтавській області в порядку ст. 36 КПК України щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення; показами свідка ОСОБА_7 про обставини вчинення збуту боєприпасів ОСОБА_5 ; висновком експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України № 53 від 23.04.2019 року;висновком експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України № 67 від 23.05.2019 року;протоколом проведення слідчого експерименту від 10.05.2019 року;протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.05.2019 року;протоколом огляду від 02.07.2019 року;протоколом огляду від 28.03.2019 року;протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 03.04.2019 року; іншими матеріалами в їх сукупності;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;
- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.
Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує не доведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього
Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до п.1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України,строком на 31 день, який обчислювати з 09 год. 21 хв. 13 серпня 2019 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 12.09.2019 року, 09 год. 21 хв.

Розмір застави визначити у межах 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 134 470 (сто тридцять чотири чотириста сімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: р/р 5950 в ДКСУ м.Київ, код ЗКПО - 26304855, МФО - 820172, отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1