Справа № 496/5011/18
Провадження № 1-кп/496/78/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2018 року, близько 15 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля входу в супермаркет «Точка», розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Залізняка, 1, на ґрунті давніх неприязних стосунків з ОСОБА_6 , який вийшов з вищевказаного супермаркет, в ході виниклого словесного конфлікту, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, ОСОБА_5 навмисно наніс один удар кулаком правою рукою у ліву частину щелепи ОСОБА_6 , тим самим спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: двостороннього перелому нижньої щелепи в області кута зліва і ментальному відділі праворуч.

Згідно висновку судово-медичного експерта №352 від 18.10.2018 р., у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні тілесні ушкодження: двосторонній перелом нижньої щелепи в області кута зліва і ментальному відділі праворуч. За морфологічними ознаками ушкоджень, а також локалізацію, слід вважати, що вони виникли внаслідок цілеспрямованого удару тупим предметом, яким могли бути кулаки і т.д., можливо в зазначений термін 06.07.2018 року.

Наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , згідно п 2.2.2, п. 4.6 «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до пошкоджень середньої тяжкості.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України та має позитивну характеристику з місця проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_5 повторного злочину оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації також вважає, що існує можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, проведення соціально-виховних заходів, спрямованих на виправлення та запобігання вчинення повторних злочинів.

Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, по місцю проживання характеризується позитивно, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не виявлено, та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.122 КК України, у виді обмеження волі.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.

Відомості щодо наявності речових доказів та судових витрат суду не надавались.

Цивільний позову до суду не надавався.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок іспитового строку відраховувати з 23 травня 2019 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1