Справа №705/3635/19
1-в/705/747/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
засудженого

( в режимі відео конференції ) ОСОБА_4

представника установи

ДУ «Старобабанівська ВК №92 »

( в режимі відеоконференції ) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Уманським міськрайонним судом Черкаської області та ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, який відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2017 року, про умовно-дострокове звільнення,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що на даний час в нього діючих стягнень немає і в нього незадовільний стан здоров?я, адже він має інвалідність та велику кількість невиліковних хвороб. За наслідками розгляду питання про його умовно-дострокове звільнення комісією СВК-92 йому було відмовлено, з чим він не погоджується, тому звернувся з даним клопотанням до суду.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , мотивуючи це тим, що у відповідності з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінність поведінки засудженого полягає в систематичному неухильному дотриманні правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань. Також, засуджений, який заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повинен не лише працювати, а ставитись до праці відповідально, бути зразком для слідування іншими засудженими. Для доведення вказаних обставин необхідно, щоб поведінка засудженого була стабільно позитивною протягом тривалого часу. Саме тому, засуджений отримує право на вказану пільгу після відбуття покарання, і саме тому висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Крім цього, не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у нього не знятих, або не погашених у порядку, встановленому ст.134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого. ОСОБА_4 за місцем відбування покарання характеризується негативно, має 10 судимостей, останні злочини вчинив у період іспитового строку. З 26.03.2018 року відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№92)» і за весь період відбування покарання характеризується негативно, 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, 4 стягнення не погашені. Жодного разу він не заохочувався. Процесуальні витрати за вироком суду в сумі 2966,01 грн. не відшкодовані. Враховуючи особу засудженого ОСОБА_4 , його поведінка в установі виконання покарань не свідчить про його виправлення та відсутність у нього мотивації на скоєння нових злочинів, а отримання ним заохочення напередодні вирішення судом питання про його умовно-достроково звільнення слід розцінювати як звичайне пристосування з метою отримання поблажливості суду, а не щире каяття.

Представник ДУ «Старобабанівська ВК (№92)» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення, оскільки за час відбування покарання він не довів свого виправлення та не став на шлях виправлення.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутність.

Суд, вислухавши засудженого ОСОБА_4 , прокурора, представника ДУ «Старобабанівська ВК №92» та вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти не тільки пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активна його участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, позитивна поведінка у побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та постійну свідому участь у суспільно корисній праці.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, наданої для вивчення ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92), ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Старобабанівська ВК-92» за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2017 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 02.07.2017 року, кінець строку відбування покарання 02.07.2020 року. За час перебування в СІЗО м. Черкаси ОСОБА_4 характеризується негативно, 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. В ДУ «Старобабанівська ВК-92» ОСОБА_4 відбуває покарання з 26.03.2018 року і за весь період відбування покарання характеризується негативно, 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, 4 стягнення не погашені. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. У відношенні до представників адміністрації колонії не ввічливий, виконує їх законні вимоги під контролем. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує не завжди, робить належні висновки, але не завжди. У вчиненому не розкаюється. Має заборгованість за вироком суду в розмірі 2966,01 грн.

Із наведеного вище вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки його поведінка упродовж всього терміну відбування покарання не була позитивною, а також не може бути прикладом для інших засуджених. З матеріалів особової справи вбачається, що поведінка засудженого в установі полягала у стримуванні від порушень режиму покарання, правил внутрішнього розпорядку, а також активізація при виконанні законних вимог персоналу установи була лише протягом часу, який передує настанню пільги, що не засвідчує факту готовності засудженого до самокерованої правослухняної поведінки, щирого каяття, повного перевиховання та не підтверджує його становлення на шлях виправлення. Сумлінною поведінка засудженого ОСОБА_4 не стала і на даний час.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1