Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3737/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001390 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- за ч. 3 ст. 186 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі .

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту затримання, тобто з 14.08.2017 року.

Дію раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі продовжено строком на 60 днів до 15.09.2019 року включно.

Речові докази а саме:

- арешт накладений на футболку «Reebok» ухвалено зняти;

- футболку, виріз з доріжки ухвалено знищити.

- арешт накладений на грошові кошти в сумі 631 грн. ухвалено зняти та повернути ОСОБА_9

- квитанцію ухвалено залишити при матеріалах справи.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, 14 серпня 2017 року близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вирішив відкрито, умисно, повторно заволодіти грошовими коштами які належить потерпілому ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, без відриву у часі ОСОБА_8 , прийшов до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 що по АДРЕСА_3 , через незачинені вхідні двері проник до приміщення житла, де в одній із кімнат вказаної квартири із застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , що виразилось у нанесенні йому тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_8 умисно, відкрито викрав у ОСОБА_9 гроші в сумі 631 грн., які знаходились в одязі останнього та з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 повторно, умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , відкрито викрав грошові кошти в сумі 631 грн., заподіявши останньому згідно висновку експерта №401 від 17.08.2017 р., тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, навколо лівого ока, крововиливу в кон`юнктиву лівого ока зовні від рогівки, синця на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 7-8 ребра, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник, як вбачається з її змісту, просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання.

Вказує, що ОСОБА_8 без дозволу власника зайшов до квартири потерпілого ОСОБА_9 , однак ціль його була не пограбування, це підтверджується показами потерпілого та свідків.

Суд у вироку не вказав, що проникнення ОСОБА_8 в квартиру було пов`язано з викраденням майна.

Що стосується кваліфікуючої ознаки, як заподіяння потерпілому значної матеріальної шкоди, то ця обставина не підтверджується, оскільки суд оцінки цій обставині не надав і це питання не досліджував.

Вважає, що суд призначив суворе покарання ОСОБА_8 , не врахував відсутність тяжких наслідків, відшкодування шкоди потерпілому, думку прокурора та потерпілого, які просили не застосовувати до нього сувору міру покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений, як вбачається з її змісту, просить вирок суду щодо нього змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому більш м`яке покарання.

Вказує, що суд проголосив вирок суду щодо нього у відсутність прокурора та захисника.

Крім цього, вказує, що свідки перебували у стані алкогольного сп`яніння та надали покази під моральним тиском прокурора.

Вважає, що суд неправильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 186 КК України та не врахував, те, що він має 2-гу групу інвалідності.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, заперечення прокурора на апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 14 серпня 2017 року в обідню пору знаходився із дочкою ОСОБА_10 біля буд. №29 по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський, де зустріли знайомого ОСОБА_8 . Запросив останнього піти з ними пообідати в кафе «Чебуречна», на що він погодився. Після цього у присутності ОСОБА_8 зняв із банкомату 1000 грн.

Через деякий час в кафе до них приєдналася знайома ОСОБА_11 , що проживає по сусідству. Пообідавши, близько 14 години, із дочкою та ОСОБА_11 пішли додому. Коли з дочкою та ОСОБА_11 зайшли у власну квартиру, побачив, що у квартиру зненацька, без дозволу заскочив ОСОБА_8 , який відразу у вітальні штовхнув на підлогу ОСОБА_11 , забіг у зальну кімнату та штовхнув його, від чого він впав на підлогу біля дивану.

Коли дочка стала кричати, підбіг до неї, схопив її за шию та почав бити. Згодом, коли він втрутився щоб захистити доньку, повалив його на підлогу та став наносити удари по обличчю та тулубу, вийняв із його кишені штанів гроші в сумі 631 грн. та вибіг з квартири.

Зазначені показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що у квартиру де вони проживають зненацька заскочив ОСОБА_8 , який відразу застосував насильство до ОСОБА_11 та батька, а коли вона злякалася та почала кричати, ОСОБА_8 підбіг до неї та почав її душити. У цей час батько підійшов до ОСОБА_8 та намагався відтягнути його від неї. Вирвавшись від ОСОБА_8 вибігла з квартири та почала кликати на допомогу. Зазначені показання повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 .

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи від 16.08.2017 року №401 у потерпілого ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, навколо лівого ока, крововиливу в кон`юнктиву лівого ока зовні від рогівки, синця на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 7-8 ребра, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Зі змісту висновку додаткової судово-медичної експертизи від 06.09.2017 року №431 вбачається, що тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_9 могли бути ним отримані за обставин, відтворених ним під час слідчого експерименту.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.

На думку колегії суддів вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 186 КК України.

Суд першої інстанції належним чином проаналізував докази обвинувачення та ретельно обґрунтував свої висновки у вироку з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Зі змісту показань потерпілого та свідків вбачається, що ОСОБА_8 проник до житла потерпілого з метою вчинення відкритого викрадення майна, а не з метою продовження відпочинку, це вбачається з поведінки обвинуваченого, який протиправно, без дозволу, раптово та неочікувано забіг до кварти та відразу став шляхом застосування насильства долати волю присутніх до опору, а потім заволодів коштами потерпілого про наявність яких у останнього був обізнаний.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та правильно кваліфікував його дії.

Доводи захисту про невідповідність висновків суду про заподіяння ОСОБА_8 значної шкоди потерпілому колегія суддів вважає безпідставними, оскільки така кваліфікуюча ознака, передбачена ч.3 ст. 186 КК України обвинуваченому не інкримінувалась та судом не встановлювалась.

Є надуманими, на думку колегії суддів, також і доводи обвинуваченого про обґрунтуванням вироку неналежними та недопустимими доказами, показаннями потерпілого і свідків, отриманими судом під тиском прокурора, оскільки зазначені доводи не підтверджуються матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 були допитані в судовому засіданні, ОСОБА_12 неодноразово, де як стороні обвинувачення так і стороні захисту були надані рівні можливості для їх допиту, жодного тиску на них не чинилось, вони давали показання вільно.

Показання цих осіб сумнівів в їх правдивості не викликають, оскільки узгоджуються як між собою так і іншими доказами у справі, в тому числі протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинення злочину, висновками судово медичних експертиз, протоколом огляду помешкання обвинуваченого де були вилучені викрадені гроші.

Покарання ОСОБА_8 призначено з дотримання положень ст. 65 КК України.

Судом було враховано тяжкість вчиненого злочину та його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують його покарання, обставини, що обтяжують його покарання рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, висновок досудової доповіді, згідно якої існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення і виправлення особи без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства.

З врахуванням обставин вчиненого злочину, його тяжкості та суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних, насильницьких, корисливих злочинів колегія суддів не вбачає підстав для визнання призначеного ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить, не є таким порушенням і відсутність прокурора при проголошенні вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: