Справа №345/3695/17
Провадження № 1-кс/345/1827/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2019 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 6 скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2019 із зазначеною вище скаргою до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_4 .

Скаргу мотивує тим, що 17.10.2019 слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження (надалі оскаржувана постанова) по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , зареєстрованого в ЄРДР за №0000231.

Копію зазначеної постанови ОСОБА_3 отримала 12.11.2019.

Представник заявника вважає дану постанову необґрунтованою, протиправною, незаконною та такою, що не відповідає завданням кримінального провадження. Так, кримінальне провадження закрито слідчим за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Такий висновок слідчим побудовано на поясненнях потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та пояснень самої особи, яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Однак, такий висновок слідчим зроблено не на підставі перевірки і дослідження всіх обставинам, які мають значення для справи. ОСОБА_3 конкретно вказує на особу ОСОБА_10 який наносив їй тілесні ушкодження, а також на конфлікт між ними, який мав місце перед отриманням нею тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_3 розповіла, при яких обставинах отримала тілесні ушкодження. Також вона вказала, що нікого з інших осіб, окрім неї та ОСОБА_10 у кабінеті не було. Слідчий в оскаржуваній постанові покликається на пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які вказують на нібито тільки словесний конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

В той же час, слідчим взагалі проігноровано покази свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що 24.10.2012року близько 16.00год. він прийшов у приміщення сільської ради щоб забрати копію потрібного йому рішення ради. Будучи на другому поверсі в приміщенні сільської ради, ОСОБА_11 почув що із кабінету секретаря ради ОСОБА_3 доносяться гучні крики. Підійшовши ближче ОСОБА_11 почув як голова ради ОСОБА_10 нецензурно виражався в адрес ОСОБА_3 , а саме: «Сучко де ти була?», на що ОСОБА_3 плачучи відповіла, що їздила в м. Калуш по роботі. Потім ОСОБА_11 почув звук із кабінету, схожий на удар рукою по тілу, та після цього почали доноситися крики та жіночий плач, плач ОСОБА_3 . Він ( ОСОБА_11 ) через 20-30сек. вийшов з приміщення сільської ради і перебував біля входу. В цей час з приміщення ради вийшов ОСОБА_10 , сів в автомобіль і поїхав геть… Пізніше ОСОБА_11 підходив до ОСОБА_3 , бачив її заплакану, з почервонінням обличчя та помітив у неї пом`ятий одяг в області грудей.

Ці обставини вже самі по собі вказують на обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , що випливає із пояснень свідка ОСОБА_11 .

Окрім того, в оскаржуваній Постанові слідчий покликається на ті обставини, що ОСОБА_3 у своїх поясненнях вказує про нанесення їй удару ОСОБА_10 в обличчя, а згідно висновку СМЕ тілесні ушкодження виявлено синець в ділянці грудної клітки.

Однак, у своїх поясненнях ОСОБА_3 вказувала, що ОСОБА_10 брав її за одяг в області грудей і тормосив. Від цього і утворився синяк на грудях. Ці обставини також відповідають показам свідка ОСОБА_11 , який бачив помнутий одяг саме в області грудей ОСОБА_3 .

Удар в обличчя міг і не спричинити синців. Проте свідок ОСОБА_11 вказав, що бачив почервоніння на обличчі ОСОБА_3 .

В сукупності є всі підстави вважати про причетність ОСОБА_10 до скоєння кримінального правопорушення за ст. 125 КК України.

Окрім того, незважаючи на заявлене клопотання від 20.12.2016року, слідчий не провів слідчого експерименту на предмет перевірки пояснень ОСОБА_3 обставинам вчинення злочину.

Враховуючи наведене, адвокат ОСОБА_4 просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 17.10.2019 про закриття кримінального провадження №0000231 від 17.02.2016.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи своєї скарги та просив її задоволити.

Слідчий СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 24.10.2012 житель с. Пійло ОСОБА_13 , в ході конфлікту спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 , 1962 р.н., жит. АДРЕСА_1 .

За вказаним фактом 17.02.2016 відкрито кримінальне провадження №0000231 із попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.

17.10.2019 слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000231 від 17.02.2016 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

12.11.2019 ОСОБА_3 отримала постанову про закриття зазначеного вище провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, як вказує представник заявника, слідчим належним чином не проведено допит свідків та слідчий експеримент.

З огляду на вищезазначене, слідчому необхідно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке має бути належним чином мотивованим. Зокрема, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що існує необхідність проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова не вмотивована, оскільки не перевірені обставини вчинення злочину, не надано оцінки обставинам, які викладені в заяві.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого ОСОБА_6 підлягає скасуванню.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задоволити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000231 від 17.02.2016 винесену слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 17.10.2019.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.
Повний текст ухвали оголошується 25 листопада 2019 року о 13.15 год.

Слідчий суддя: