Справа № 522/9263/19
Провадження № 1-кп/522/1854/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000557 від 04 лютого 2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Велика Балка, Біляївського району, Одеської області, незаміжньої, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 01.04.2014 р. Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 70 України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена 29.11.2017 р. по відбуттю строку покарання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2019 р. ОСОБА_3 , о 23:30 годині перебувала у підземному переході на Залізничному вокзалі в м. Одесі за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 2, де підшукувала осіб, майном яких можливо заволодіти.

Побачивши у підземному переході на вказаній вулиці раніше незнайомого їй ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які знаходились зі сторони закладу «Фреш-Маркет», помітила у кишені штанів ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4» у корпусі сірого кольору з абонентським номером телефона НОМЕР_1 вартістю 2500 гривень та у неї виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Переслідуючи корисливий мотив, визначивши предметом свого злочинного посягання вищезазначений мобільний телефон, ОСОБА_3 , діючи повторно, спробувала в ході спілкування непомітно для потерпілого та його дружини дістати з кишені штанів ОСОБА_7 телефон «Xiaomi Redmi Note 4», але потерпілий відчув це та побачивши телефон в руках ОСОБА_3 , почав голосно кричати на неї, тому остання як спосіб досягнення своєї злочинної мети з метою уникнення опору від потерпілого та присікання спробам чинити будь-яку протидію вирішила заволодіти майном ОСОБА_7 відкрито.

Діючи з вказаною метою ОСОБА_3 , усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що потерпілим її викрито у вчиненні правопорушення, у тримуючи при собі викрадений мобільний телефон, почала втікати з місця вчинення злочину, але в подальшому була затримана разом з викраденим майном на місці правопорушення охоронцем підземного переходу.

Вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальний збиток на суму 2500 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинений повторно.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , провину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, визнала повністю та підтвердила обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаялась.

Оскільки обвинувачена визнала свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої у скоєнні вказаного злочину повністю доведена.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинений повторно, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченою вини, щире каяття.

Обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом не встановлено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до неї дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки її виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу скасувати, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4» у корпусі сірого кольору вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

09.10.2019