Номер провадження: 11-кп/813/1695/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
28.10.2019 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001883 від 24.05.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року було задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 24.11.2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , в порядку ст.398 КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за нею з наступних підстав.

Частина перша ст.24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, частинами 1 та 2 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до постановленого рішення Конституційним судом України 13.06.2019 року по справі № 3-208/2018(2402/18) № 4-р/2019, за конституційною скаргою ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У своєму рішенні Конституційний Суд дійшов висновку, що положення частини другої статті 392 Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства.

Разом з тим, оскаржуваною ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року обвинуваченій ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання, не продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, а за клопотанням прокурора до неї був обраний такий запобіжний захід. Враховуючи положення ст.392 КПК України та вищевказане рішення Конституційного Суду України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , просив скасувати ухвалу, яка була постановлена під час підготовчого судового засідання та, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, приходжу до висновку, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою та повернути її особі, що її подала

Керуючись ч. 2 ст.392 , ст. 398, ст. 399, 419 КПК України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001883 від 24.05.2019 року, про застосування до ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно направити захиснику ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 .

Ухвала Одеського апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а обвинуваченою ОСОБА_4 у той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2