ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/390/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004664 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, без освіти, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2015 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимої: 1) 29.09.2009 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік; 2) 13.02.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення, звільненої 17.06.2014 року по відбуттю строку покарання; 3) 02.02.2017 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 4) 18.09.2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 26.04.2016 року, приблизно о 17 год. 00 хв., разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, зайшли до вищевказаного будинку, піднявшись на п`ятий поверх, діючи узгоджено та обопільно, відповідно до розподілених ролей, подзвонили у двері квартири АДРЕСА_3 , які їм відкрила ОСОБА_7 , та шляхом обману, під виглядом працівників «Київенерго» зайшли до вказаної квартири, де ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, в той час, як невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження спілкувалася із ОСОБА_7 , намагаючись відволікти увагу останньої, повторно, таємно викрала чуже майно, належне ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «SAMSUNG», вартістю 500 грн., після чого, останні з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 500 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та суду показала, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, вона, 26.04.2016 року, приблизно о 17 год. 00 хв., діючи з корисливих спонукань, за попередньою домовленістю із своєю знайомою, з метою викрадення чужого майна, представившись працівниками «Київенерго», начеб-то з метою перевірки лічильників, зайшли до квартири вбуд. АДРЕСА_2 , та відволікши увагу потерпілої розмовами щодо світла, таємно викрали мобільний телефон, після чого з місця вчинення злочину зникли. Проте, невдовзі, неподалік будинку, вони були затримані працівниками поліції. Щиросердно вибачалась за скоєне.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останньої щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що матеріальна шкода відсутня, так як майно було повернуто потерпілій, відношення обвинуваченої до скоєного, яка вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченої, яка на спеціальних обліках не перебуває, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей. Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 , будучи судимою за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не стала, знов вчинила умисний корисливий злочин, що на думку суду, свідчить про її стійку антисоціальну поведінку.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів, оскільки обвинувачена вчинила новий умисний злочин, маючи судимість за вчинення умисного злочину, пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченої від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі, в межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для можливості її виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.
Оскільки ОСОБА_6 вказаний злочин вчинила до постановлення вироку Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 18.09.2017 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченій призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої, суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, відповідно до закону від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, згідно якої передбачено зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Разом з тим, згідно редакції вказаної частини статті, яка діяла на момент вчинення злочину, строк попереднього ув`язнення зараховувався у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому до строку попереднього ув`язнення включено строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи положення ст. 5 КК України, згідно яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд вважає, що в строк відбування покарання необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення за правилами, що діяли до 21 червня 2017 року.
Таким чином в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає зарахуванню період перебування обвинуваченої в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» при розгляді вказаного кримінального провадження, а саме з 25.01.2018 року.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання відраховувати з 13.10.2016 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування обвинуваченої в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» при розгляді вказаного кримінального провадження, а саме з 25.01.2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, а саме:
- мобільний телефон «SAMSUNG», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у власності останньої.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя