Дата документу 04.09.2019 Справа № 335/9143/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/842/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/9143/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

задоволено клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 11 жовтня 2019 року включно,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, посилаючись на те, що ОСОБА_7 повністю визнає провину, співпрацює зі слідством, має на утриманні сім`ю дружину та малолітню дитину, був офіційно працевлаштований, однак 15.07.2019 був звільнений у зв`язку зі скороченням штату, матеріальну шкоду потерпілому було відшкодовано шляхом повернення майна, а сума застави для нього, як для особи, що втратила роботу, є занадто великою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, СВ Вознесенівського ДВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 13 серпня 2019 рок до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000897, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

14 серпня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

14 серпня 2019 року старший слідчий СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в сумі 57 630 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 8 ч. 5 ст. 194 КПК України,

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного, вислухані доводи слідчого, прокурора та захисника, а також були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваної.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як убачається з матеріалів провадження, обставини вчинення умисного корисливого тяжкого кримінального правопорушення проти власності, в якому підозрюється ОСОБА_7 , зокрема, під час відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, у сукупності з даними про особу ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, обізнаний про місце проживання потерпілої та свідків, які підтверджують його причетність до вчинення злочину, а також покарання, що загрожує останньому, у разі доведення його вини, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Отже, наявність зазначених ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні судів першої та апеляційної інстанцій.

Наявність у ОСОБА_7 на утриманні сім`ї дружини та малолітньої дитини, на що посилається в апеляційній скарзі захисник, не стала стримуючим фактором у поведінці підозрюваного, не спростовує і не зменшує достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Визнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, є виключно його правовою позицією та не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки питання доведеності чи недоведеності вини особи віднесено законом до компетенції суду під час розгляду справи по суті.
Доводи апелянта про те, що підозрюваний раніше був офіційно працевлаштований, однак 15.07.2019 був звільнений у зв`язку зі скороченням штату, матеріальну шкоду потерпілому було відшкодовано шляхом повернення майна, не спростовують висновків слідчого судді та не впливають на правильність прийнятого ним рішення.

Отже, як вважає колегія суддів, застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, оцінив ступінь порушення цінностей суспільства, врахував, що у даному кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, та забезпечив своїм рішенням високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За зазначених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що більш м`який, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, про застосування яких захисником заявлена вимога в апеляційній скарзі, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи з такого.

Так, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дані про його особу, його майновий та сімейний стан, колегія суддів вважає, що визначена судом застава, розмір якої наближений до мінімальної межі, забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому, всупереч доводам захисника, підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 та таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 11 жовтня 2019 року включно, з визначенням застави в сумі 57 630 гривень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: