Провадження №: 1-кс/752/9659/19
У Х В А Л А
07.10.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про повернення суми внесеної застави, -
На виконання вищезазначеної ухвали ОСОБА_4 вніс на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва визначену суму застави в розмірі 344 100,00 грн. (триста сорок чотири тисячі сто гривень)
В квітні 2014р. до Голосіївського районного суду м. Києва був скерований обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно якого останні обвинувачувались за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
17.01.2018р. в ході підготовчого судового засідання колегією суддів Голосіївського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про повернення прокурору Київської місцевої прокуратури №1 обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2018р. залишена без змін.
При цьому, строк дії покладених ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2013р. обов'язків на ОСОБА_5 жодного разу не продовжувався.
Таким чином, ухвала про застосування запобіжного заходу у разі закриття кримінального провадження припинила свою дію.
Перевіривши матеріали заяви, приходжу до наступних висновків.
Згідно ч.4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно з ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Тобто, утримання коштів застави у відсутність законної підстави для цього (закриття кримінального провадження відносно особи, якій був обраний запобіжний захід), порушує право власності заставодавця, внаслідок чого він позбавлений змоги реалізувати свої право на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.
Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. № 15 (у редакції Постанови КМУ від 18.01.2012 р. № 27) передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).
З огляду на зазначене вище, враховуючи обставини справи, вважаю що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах особи, яка вносила заставу - ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про повернення суми застави обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 182 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про повернення застави - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: