печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
30.09.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження - Прокурор відділу організації процесуального керівництва у перейнятих кримінальних провадженнях, спільних слідчих груп управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001154, зареєстрованому в ЄРДР 27.05.2019 за фактами незаконного заволодіння транспортними засобами та службового підроблення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Установлено, що від компетентних органів Чеської Республіки надійшла інформація, щодо незаконного заволодіння транспортним засобами на території іноземної держави, подальшого незаконного переміщення їх через державний кордон України та їх легалізації шляхом реєстрації на території України, чим завдано збитків іноземному суб`єкту господарювання ТОВ «Мототехніка Драйв» на суму 5,6 тис. чеських крон, що в перерахунку на національну валюту України становить 6,4 млн. грн.

27.05.2019 за даним фактом ГПУ внесено відомості до ЄРДР за № 0001154 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до повідомлення, яке надійшло з Чеської Республіки установлено, що в період часу з червня 2018 року по 31 серпня 2018 року невідома особа отримала від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у користування (оренду) нові легкові автомобілі середнього та вищого класу, а саме: Mercedes-Benz GLE, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; Skoda Octavia RS, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; Skoda Kodiaq, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; Skoda Octavia 2,0 TDI реєстраційний номер НОМЕР_4 ; Mercedes-Benz A, реєстраційний номер НОМЕР_5 , які незаконно вивіз закордон, ймовірно в Україну, з метою привласнити ці автомобілі, внаслідок чого ТОВ «Мототехніка Драйв» завдано збитків на суму 5,6 тис. чеських крон, що в перерахунку на національну валюту України становить 6,4 млн. грн.

Згідно наданих завірених компетентними органами Чеської Республіки належним чином завірених копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, всі вище вказані автомобілі належать ТОВ «Мототехніка Драйв» (ідентифікаційний номер 01759299 Чеська Республіка, м. Прага, вул.. Доправку, 874/15).

В подальшому установлено, що зазначені автомобілі у серпні 2018 року перетнули державний кордон Польщі та України через прикордонний пропускний пункт Медика Шегині у напрямку із Польщі в Україну, з наступними водіями та пасажирами:

SKODA OCTAVIA (VIN-КОД НОМЕР_6 ), РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР 6AY 6774 було ввезено на територію України 28.08.2018 (водій - ОСОБА_5 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 ). Пасажир транспортного засобу ОСОБА_6 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_8 ).

SKODA «KODIAQ» (VIN-КОД НОМЕР_9 ). РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР 7AA8610 було ввезено на територію України 29.08.2018. За попередніми даними, вказаний автомобіль ввезено на територію України транспортним засобом Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_10 (причіп НОМЕР_11 ) під керуванням водія ОСОБА_7 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 ), пасажир транспортного засобу - ОСОБА_8 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_12 )

MERCEDES BENZ А200 (VIN-КОД НОМЕР_13 ), РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР_14 було ввезено 16.08.2018 автомобілем Mercedes Benz д.н.з НОМЕР_10 (причіп НОМЕР_11 ) під керуванням ОСОБА_9 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_15 ), пасажиром даного транспорту був ОСОБА_10 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_16 )

MERCEDES BENZ GLE 350D 4МАТІС (VIN-КОД НОМЕР_17 було ввезено 22.08.2018 автомобілем Mercedes Benz д.н.з НОМЕР_10 (причіп НОМЕР_18 ) під керуванням ОСОБА_11 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_19 ) пасажиром даного транспорту був ОСОБА_12 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_20 .

В хорді розслідування вказаного кримінального провадження установлено наступне.

Автомобіль марки MERCEDES BENZ А200, реєстраційний номер НОМЕР_21 , на підставі ВМД № UA305200/2018/023788 від 23.08.2018 та договору № ТАТ-109755/2018 від 24.08.2018, зареєстровано 30.08.2018 у ТСЦ 8041 (м. Київ, вул. Туполева, 19, особа, що проводила операцію ОСОБА_13 ) на громадянку:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , ШН: НОМЕР_22 , паспорт НОМЕР_23 від 31.01.2006 виданий Овруцьким РВУ МВС України в Житомирській області, посвідчення водія НОМЕР_24 від 04.03.2011 ВРЕР ДАТ з обслуговування м. Житомир.

Автомобіль марки MERCEDES BENZ GLE 350D 4МАТІС (VIN-КОД НОМЕР_25 ), сірого кольору, 2018 року випуску (здійснив три операції щодо реєстрації ТЗ):

перша реєстрація відбулася 11.08.2018 номерні знаки автомобіля НОМЕР_26 , на підставі ВМД № UA305200/2018/0222518 від 08.08.2018 та договору № GRA-108440/2018 від 08.08.2018, зареєстровано у ТСЦ 8041 (м. Київ, вул. Туполева, 19, особа, що проводила операцію ОСОБА_15 ) на громадянина:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , ІНН: НОМЕР_27 , паспорт НОМЕР_28 від 15.03.2013 виданий Овруцьким РВУМВС України в Житомирській області, посвідчення водія НОМЕР_29 від 09.06.1987 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Житомир.

Друга реєстрація відбулася 16.08.2018 номерні знаки автомобіля НОМЕР_30 , на підставі договору № 8041/2018/1067503 від 16.08.2018, зареєстровано у ТСЦ 8041 (м. Київ, вул. Туполева, 19, особа, що проводила операцію ОСОБА_15 ) на громадянку:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку та жительку АДРЕСА_3 , ІНН: НОМЕР_31 , паспорт НОМЕР_32 від 12.02.1999 виданий Полтавським РВ УМВС України.

Третя реєстрація відбулася 25.08.2018 номерні знаки автомобіля НОМЕР_33 , перереєстрація при зміні номерних знаків НОМЕР_34 (Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В, особа, що проводила ОСОБА_18 ).

Згідно проведених слідчих (розшуковик) дій встановлено, що на вказаний автомобіль виписувався страховий поліс AM 4628873 у страховій компанії ПрАТ «УПСК» на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає АДРЕСА_4 , працює приватний підприємець, може користуватися моб. тел. НОМЕР_35 .

Автомобілі марки SKODA OCTAVIA (VIN-КОД НОМЕР_6 ), р.н. НОМЕР_4 та SKODA «KODIAQ» (VIN-КОД НОМЕР_9 ) р.н. НОМЕР_3 за обліками ТСЦ (територіальні сервісні центри) на території України з часу із ввозу у державу по теперішній час не реєструвалися.

Також встановлено, що за обліками БД «УГОН» вказані автомобілі Mercedes-Benz А 200, VIN: НОМЕР_13 , Mercedes-Benz GLE 350D, VIN: НОМЕР_25 , Skoda Octavia: VIN НОМЕР_6 та Skoda Kodiaq: VIN НОМЕР_9 не значаться.

З огляду на викладене, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень, конфіскації майна та збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказані автомобілі.

26.09.2019 винесено постанову про визнання автомобілів: Mercedes-Benz А 200, VIN: НОМЕР_13 , Mercedes-Benz GLE 350D, VIN: НОМЕР_25 , Skoda Octavia: VIN НОМЕР_6 та Skoda«Kodiaq»: VIN НОМЕР_9 речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 96-2, 107, 131, 132, 170173, 309, 562 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно (транспортні засоби), які незаконно ввезені на територію України та належать ТОВ «Мототехніка Драйв» (ідентифікаційний номер 01759299 Чеська Республіка, м. Прага, вул.. Доправку, 874/15), а саме:

- Автомобіль марки «Mercedes-Benz А 200», VIN: НОМЕР_13 ;

- Автомобіль марки «Mercedes-Benz GLE 350D», VIN: НОМЕР_25 ;

- Автомобіль марки «Skoda Octavia», VIN: НОМЕР_6 ;

- Автомобіль марки «Skoda Kodiaq», VIN: НОМЕР_9 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1