Дата документу 26.06.2019 Справа № 554/4876/19
Провадження №1-кс/554/8099/2019

УХВАЛА
Іменем України

26 червня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу Головного редактора та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Останній бастіон» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої посадової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати уповноважену посадову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 30.05.2019 року відносно начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , начальника управління КР ГУ НП Полтавської області ОСОБА_6 , начальника Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , Голови СПУ ОСОБА_8 , Голови Полтавської обласної спілки СПУ ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колишнього начальника спец поліції ОСОБА_11 та діючого начальника спец поліції ОСОБА_12 , слідчих Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , процесуальних керівників по справі №0000435 від 25.04.2019 року за ч.3 ст.171 КК України за фактом впливу на журналістів з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ч.4 ст.189 КК України за фактом вимагання вчиненого організованою групою, за ч.3 ст.206 КК України за фактом протидії законній господарській діяльності, яка вчинена організованою групою та розпочати розслідування; зобов`язати уповноважену посадову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, впродовж 24 годин після внесення відомостей до ЄРДР надати заявнику відповідний витяг.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 30.05.2019 року він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві з заявою про вчинення кримінального правопорушення вказаними вище особами. 03.06.2019 року його повідомили, що відомості до ЄРДР не внесені.
У судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав. Вказав, що відомості до теперішнього часу не внесені до ЄРДР, вважає це незаконною бездіяльністю.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_15 надіслав листа, в якому просив розглядати скаргу у його відсутність, заперечував проти задоволення вимог скарги, оскільки заявником ОСОБА_4 не надано жодних доказів на підтвердження неправомірних дій осіб, вказаних у зверненні, підстави для внесення відомостей до ЄРДР щодо незаконних, на думку заявника, дій вищевказаних осіб, відсутні.
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник 30.05.2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Згідно заяви, начальник ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , начальник управління КР ГУ НП Полтавської області ОСОБА_6 , начальник Полтавського ВП ГУНП в Полтавькій області ОСОБА_7 , Голова СПУ ОСОБА_8 , Голова Полтавської обласної спілки СПУ ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колишній начальник спец поліції ОСОБА_11 та діючий начальник спец поліції ОСОБА_12 , слідчі Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , процесуальні керівники по справі №0000435 від 25.04.2019 року вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.171 КК України за фактом впливу на журналістів з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ч.4 ст.189 КК України за фактом вимагання вчиненого організованою групою, за ч.3 ст.206 КК України за фактом протидії законній господарській діяльності, яка вчинена організованою групою (а.с.9-14 заява про вчинення кримінального правопорушення).
На теперішній час відомості по заяві Головного редактора та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Останній бастіон» ОСОБА_4 від 30.05.2019 року до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочинів з боку численних осіб, вказаних у зверненні.
Відповідно положень ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склади злочинів та відповідні їх ознаки визначені в диспозиціях окремих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, згідно положень ч.1 ст. 214 КП України, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Отже, доводи заявника у заяві про вчинення злочину є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого скоєння злочину вказаними особами,тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Тоді як, заявник вважає заяву від 30.05.2019 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочинів, передбачених ч.3 ст.171, ч.4 ст.189, ч.3 ст.206 КК України. А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР, Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги Головного редактора та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Останній бастіон» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1