18.06.2019 Єдиний унікальний номер 205/3313/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000876 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, неодруженого, дітей на утриманні не має, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 13.03.2018 року близько 19.20 годин, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та достатніх навиків водіння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , рухався в Новокодацькому (Ленінському) районі міста Дніпра по вулиці Набережній Заводській з боку вулиці Панаса Мирного в напрямку вулиці Павлова. Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 («пішохідний перехід») та дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра»), розташованого в районі будинку № 78А, перед яким зупинилися транспортні засоби в сусідніх смугах ліворуч, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме, пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину зліва на право за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинки для надання йому дороги, не прийняв і, продовжуючи рух, скоїв на нього наїзд.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в лівій скронево-тім`яній області, саден правої половини обличчя, травми правої нижньої кінцівки; закритого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, забою правого колінного суглобу з явищами гемартрозу, які, згідно висновку експерта № 1186е від 26.04.2018 року за своїм, характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день), п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6-термін зрошення кісткової тканини понад 21 -добу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 13 березня 2018 року приблизно о 19.20 годин він керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , та рухався в Новокодацькому (Ленінському) районі міста Дніпра по вулиці Набережній Заводській з боку вулиці Панаса Мирного в напрямку вулиці Павлова. Під час керування транспортним засобом обвинувачений ОСОБА_3 , під`їхавши до першого пішохідного переходу, пропустив пішохода. Розпочавши рух далі, він почав перестроюватися з крайньої лівої смуги руху в крайню праву, дивився в праве дзеркало заднього виду, щоб впевнитись в безпеці. При цьому, не побачив, що на другому пішохідному переході йде пішохід, на вулиці була мряка, працювали двірники, дорожнє покриття було мокрим та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , не встигнувши екстрено зупинитися. Після чого, пішохід впав, а обвинувачений ОСОБА_3 вибіг з автомобіля, посадив пішохіда на бордюр, а потім відразу відвіз в лікарню, вибачився перед потерпілим, відшкодував 18 000 грн. ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що не бажав настання таких наслідків. Зазначив, що удар прийшовся в ліву бокову частину автомобіля, вказав, що не мав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та не мав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого ним злочину підтверджується наступними доказами, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який в суді зазначив, що він 13 березня 2018 року приблизно о 19.20 годин переходив проїзну частину на пішохідному переході, де була «зебра» в районі «льодової арени» на вул. Набережна Заводська в м. Дніпро, де на нього здійснив наїзд автомобіль ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку Кайдацького мосту. Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він пройшов першу частину дороги, тобто до суцільної смуги, яка розділяє дорогу на дві частини, та почав переходить вже другу частину але ж не дійшов до бардюра приблизно дві полоси пішохідного переходу, коли його збив водій автомобіля «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Потерпілий пояснив, що, мабуть, водій його пізно побачив та здійснив на нього наїзд при гальмуванні, однак запобігти удару не вдалося. Потерпілий вказав, що дорога не була слизька. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 відвіз його в лікарню. Зазначив, що ОСОБА_3 приходив в лікарню, приносив продукти харчування та відшкодував йому 18 000 грн., обвинувачений вибачився перед ним, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 не суворе покарання.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження № 0000876 від 06.04.2018року, відповідно до якого 13.03.2018 року мало місце дорожня-транспортна пригода близько 19 годин 20 хвилин в Новокодацькому (Ленінському) районі м. Дніпра, на вул. Набережна Заводська, в районі перехрестя з вул. Коллонтай, за участю автомобіля «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером можуть бути віднесені до середнього ступеня тяжкості;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.03.2018 року, схемою ДТП та фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 13 березня 2018 року у м. Дніпро на вулиціНабережна Заводська, під час якої автомобіль «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ;
- постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 06.04.2018 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано автомобіль «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 1186е від 26.04.2018 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», згідно з яким тілесні ушкодження отриманні ОСОБА_5 у вигляді тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в лівій скронево-тім`яній області, саден правої половини обличчя, травми правої нижньої кінцівки; закритого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, забою правого колінного суглобу з явищами гемартрозу, спричинені від дії тупих твердих предметів, якими могли бути і виступаючі частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.04.2018 року, планом-схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.03.2018 рокуза участю автомобіля «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 та пішохода, зазначив за яких обставин відбулася зазначена пригода, місце його перебування та напрямок руху автомобіля «ВАЗ-2109»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.04.2018 року, планом-схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.03.2018 рокуза участю автомобіля «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_5 , зазначив за яких обставин відбулася зазначена пригода;

- висновком судової автотехнічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 5/10.1/295 від 24.04.2018 року, згідно з яким в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 18.1 та 18.4 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП.
Отже, порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.п. 2.1, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які свідчать:п. 2.1 «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі; а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; пункт 18.4 - «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», невиконання яких, згідно висновкусудово-автотехнічної експертизи №5/10.1/295 від 24.04.2018 року, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
У сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілого та вищевказані докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_3 , внаслідок якої потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а висновок експерта від 24.04.2018 року № 5/10.1/295, підтверджує факт порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За кваліфікацією злочин, вчинений ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості (ст. 12 КК України).

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його дії, які виразилися впорушені Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 , середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження,правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, на утриманні дітей не має, неодруженого, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також його ставлення до вчиненого діяння та його наслідків, зокрема повне визнання своєї вини та щире каяття, думку потерпілого, який просив суд не призначати суворе покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі на певний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення, звільнивши його від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. 75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

За змістом п. 21 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило потерпілому тілесні ушоджнення середнього ступеню тяжкості, враховує, що обвинувачений не має офіційного місця праці, яке б було пов`язане з використанням транспортного засобу для виконання посадових обов`язків, а також з метою забезпечення міри виховного характеру, вважає за необхідне позбавити обвинуваченого ОСОБА_3 права керування транспортним засобомна строк три роки.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову автотехнічну експертизу № 5/10.1/295 від 24.04.2018 року, витрати на яку складають 1144,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк в два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 00 копійок витрат на проведення судової автотехнічної експертизи № 5/10.1/295 від 24.04.2018 року.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-2109», д/н НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 за належністю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1