Справа № 445/361/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого востаннє Буським районним судом Львівської області 21.10.2011 року за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_4 , в середині грудня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у с. Куровичі Золочівського району Львівської області, діючи умисно у співучасті з ОСОБА_6 , в якого була наявна сувенірна купюра номіналом 1000 гривень, яка не є платіжним засобом, підшукали особу, в якої можна було б шляхом обману обміняти вказану сувенірну купюру на справжні гроші. В цей момент вони вирішили піти до ОСОБА_10 , жителя с. Куровичі Золочівського району Львівської області, який являється особою похилого віку, самотній. Прийшовши за вказаною адресою, реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, достовірно знаючи, що сувенірна купюра номіналом 1000 гривень не є справжньою грошовою одиницею, під приводом розміну грошей, ОСОБА_4 передала ОСОБА_10 вказану сувенірну купюру, а потерпілий не усвідомлюючи факту обману, помилково вважаючи, що передана ОСОБА_4 сувенірна купюра є купюра номіналом 1000 гривень, яка перебуває в офіційному обігу в Україні та є платіжним засобом погодився здійснити їх обмін на грошові кошти у національній валюті України купюрами номіналом 200 гривень, на загальну суму 600 гривень. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що банкноти надані ОСОБА_10 є сувенірними отримала з рук потерпілого в обмін на сувенірні банкноти грошові кошти в сумі 600 гривень, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_5 , в кінці грудня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у с. Куровичі Золочівського району Львівської області, діючи у співучасті з ОСОБА_6 , в якого була наявна сувенірна купюра номіналом 500 гривень, яка не є платіжним засобом, підшукали особу, в якої можна було б шляхом обману обміняти вказану купюру на справжні гроші. В цей момент вони вирішили піти до ОСОБА_10 , жителя с. Куровичі Золочівського району Львівської області, який являється особою похилого віку, самотній. Прийшовши за вказаною адресою, реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, достовірно знаючи, що сувенірна купюра номіналом 500 гривень не є справжньою грошовою одиницею, під приводом розміну грошей, ОСОБА_6 передав ОСОБА_10 вказану сувенірну купюру, а потерпілий не усвідомлюючи факту обману, помилково вважаючи, що передана ОСОБА_6 сувенірна купюра є купюра номіналом 500 гривень, яка перебуває в офіційному обігу в Україні та є платіжним засобом погодився здійснити їх обмін на грошові кошти у національній валюті України на загальну суму 300 гривень, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_6 , будучи раніше судим за вчинення майнових злочинів, в середині грудня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у с. Куровичі Золочівського району Львівської області, маючи сувенірну купюру номіналом 1000 гривень, яка не є платіжним засобом, діючи у співучасті з ОСОБА_4 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підшукали особу, в якої можна було б шляхом обману обміняти вказану сувенірну купюру на справжні гроші та передав сувенірну купюру останній. В цей момент вони вирішили піти до ОСОБА_10 , жителя с. Куровичі Золочівського району Львівської області, який являється особою похилого віку, самотній. Прийшовши за вказаною адресою, реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, достовірно знаючи, що сувенірна купюра номіналом 1000 гривень не є справжньою грошовою одиницею, під приводом розміну грошей, ОСОБА_4 передала ОСОБА_10 вказану сувенірну купюру, а потерпілий не усвідомлюючи факту обману, помилково вважаючи, що передана ОСОБА_4 сувенірна купюра є купюра номіналом 1000 гривень, яка перебуває в офіційному обігу в Україні та є платіжним засобом погодився здійснити їх обмін на грошові кошти у національній валюті України купюрами номіналом 200 гривень, на загальну суму 600 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Крім цього ОСОБА_6 , будучи раніше судим за вчинення майнових злочинів, в середині грудня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у с. Куровичі Золочівського району Львівської області, повторно маючи при собі сувенірну купюру номіналом 500 гривень, яка не є платіжним засобом, діючи у співучасті з ОСОБА_5 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, підшукали особу, в якої можна було б шляхом обману обміняти вказану сувенірну купюру на справжні гроші. В цей момент вони вирішили піти до ОСОБА_10 , жителя с. Куровичі Золочівського району Львівської області, який являється особою похилого віку, самотній. Прийшовши за вказаною адресою, реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, достовірно знаючи, що сувенірна купюра номіналом 500 гривень не є справжньою грошовою одиницею, під приводом розміну грошей, ОСОБА_6 передав ОСОБА_10 вказану сувенірну купюру, а потерпілий не усвідомлюючи факту обману, помилково вважаючи, що передана ОСОБА_6 сувенірна купюра є купюра номіналом 500 гривень, яка перебуває в офіційному обігу в Україні та є платіжним засобом погодився здійснити їх обмін на грошові кошти у національній валюті України на загальну суму 300 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому та показала, що обставини які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що обставини які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що обставини які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.
Потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 87 років - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по пред`явленому їм обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України стверджується рядом письмових доказів у кримінальному провадженні, що були досліджені в судовому засіданні, зокрема:
- пояснення потерпілого ОСОБА_10 ;
- заявою про притягнення до відповідальності;
- протоколом огляду предметів від 09 січня 2019 року;
- ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 17 січня 2019 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 ;
- ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2019 року про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 ;
- ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 17 січня 2019 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 ;
- ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2019 року про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 ;
-повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;
- повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;
- повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;
- постановою про визнання потерпілим ОСОБА_10 від 09 січня 2019 року;
- Висновком судово-психіатричного експерта № 21 від 20.02.2019 року;
- Висновком судово-психіатричного експерта № 21 від 20.02.2019 року.
Аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, поза будь-яким розумним сумнівом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому її дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, згідно ст. 89 КК України, за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно. На диспансерному обліку з приводу наркологічного захворювання в КНП "Золочівська ЦРЛ" не знаходиться, однак знаходиться на диспансерному обліку з психіатричного захворювання в центральній амбулаторії КНП "Золочівська ЦРЛ". Згідно висновку судово-психіатричного експерта №20 від 20.02.2019 року, ОСОБА_4 ознак тяжкого психічного розладу, недоумства, тимчасового або іншого хворобливого розладу психічної діяльності не виявляє, її психічний стан відповідає стану стійкої ремісії параноїдної шизофренії, дефект в емоційно-вольовій сфері, що не позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 821993, ОСОБА_4 являється інвалідом ІІІ групи безтерміново. Тому суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, поза будь-яким розумним сумнівом, приходить до висновку, що ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо. На диспансерному обліку з приводу наркологічного захворювання в КНП "Золочівська ЦРЛ" не знаходиться, однак знаходиться на диспансерному обліку з психіатричного захворювання в центральній амбулаторії КНП "Золочівська ЦРЛ". Згідно висновку судово-психіатричного експерта №21 від 20.02.2019 року, ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє легку розмовну відсталість в ступені помірно вираженої дебільності.Ступінь вираженості даної патології не досягає рівня психічного захворювання чи недоумства і не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, поза будь-яким розумним сумнівом, приходить до висновку, що ОСОБА_6 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, сприяв розкриттю злочину, раніше судимий, за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно. На диспансерному обліку з психіатричного захворювання в центральній амбулаторії КНП "Золочівська ЦРЛ" не знаходиться, однак знаходиться на диспансерному обліку з приводу наркологічного захворювання в КНП "Золочівська ЦРЛ". Тому суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 190 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень в дохід держави.
Речовий доказ, а саме дві сувенірні купюри номіналом 1000 та 500 гривень, які не є платіжним засобом, залишити зберігати в даному кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1