Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5532/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

представника володільця

майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2019 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про поновлення процесуальних строків, встановлених для подання клопотання про накладення арешту на майно та клопотання про накладення арешту: на автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302, належить ОСОБА_12 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302 із забороною користування та розпорядження ними.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна з огляду на те, що слідчий довів, що вищевказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, тому існує правова підстава для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна і зобов`язати слідчого повернути майно ОСОБА_9 . Вказує на те, що слідчий подав клопотання про арешт майна до слідчого судді з порушенням строків, передбачених ч.3 ст. 172 КПК України, а слідчий суддя встановивши вказані обставини, майно безпідставно не повернув його володільцю ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, представника володільця майна, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000950 від 23.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна органом досудового розслідування встановлено, що до Бердичівського ВП надійшло повідомлення від працівника СРПП Бердичівського ВП ОСОБА_13 про те, що 22.08.2019 року близько 18 год. 35 хв. зупинено автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 .При огляді даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виявлено, що у свідоцтві містяться сліди підробки. Власником вказаного транспортного засобу згідно свідоцтва про його реєстрацію, є ОСОБА_12 .

За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР за №0000950 від 23.08.2019 року.

22.08.2019 року автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 були вилучені до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області.

Постановою слідчого Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області від 23.08.2019 року автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, вищезазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являється матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину, є засобом вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
03.09.2019 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області звернувся з клопотанням слідчий СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженим з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про поновлення процесуальних строків, встановлених для подання клопотання про накладення арешту на майно та з клопотанням про накладення арешту: на автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302, належить ОСОБА_12 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , поновлено процесуальні строки клопотання про накладення арешту на майно та накладено арешт на: автомобіль марки Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302, належить ОСОБА_12 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302 із забороною користування та розпорядження ними.

Слідчий суддя правильно встановив, що клопотання слідчого є обґрунтованим та вмотивованим, а також доведено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт з забороною користування та розпорядження ними, відповідає критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК України, що є підставою для накладення на нього арешту.

Крім того, згідно ст.173 КПК України, слідчий суддя встановив, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, тому існує правова підстава для арешту майна.
Як вважає апеляційний суд, належно перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, відповідно співставивши їх з обставинами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, врахувавши положення ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно.

Крім того, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, врахував правову підставу для накладення арешту як предмета вчинення кримінального правопорушення, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому накладення арешту на вищевказане майно обґрунтоване та доцільне.

Посилання апелянта на те, що слідчим порушені строки звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, передбачені ч.3 ст. 172 КПК України, а тому слідчий суддя зобов`язаний був повернути вказане майно володільцю ОСОБА_7 , є безпідставними.

З матеріалів провадження вбачається, що майно було вилучено 22.08.2019 року, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про поновлення процесуальних строків, встановлених для подання клопотання про накладення арешту на майно.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, прийшов до висновку, що воно підлягає задоволенню та поновив процесуальні строки, встановлені для подання клопотання про накладення арешту на майно.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги представника володільця майна не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про поновлення процесуальних строків, встановлених для подання клопотання про накладення арешту на майно та клопотання про накладення арешту: на автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302, належить ОСОБА_12 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302 із забороною користування та розпорядження ними, є законною та обґрунтованою.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею були дотримані норми кримінального процесуального закону, підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про поновлення процесуальних строків, встановлених для подання клопотання про накладення арешту на майно та клопотання про накладення арешту: на автомобіль марки Renault Megane, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302, належить ОСОБА_12 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 2302 із забороною користування та розпорядження ними - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: