Справа № 331/4666/19
Провадження № 1-кс/331/4617/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2019 року в межах кримінального провадження № № 0000177, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник вважає, що арешт накладено необґрунтовано оскільки квартира речовим доказом не визнана , з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна , на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів, що існує потреба у застосуванні арешту майна.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, який клопотання підтримав та просив завершити розгляд справи у його відсутність, прокурора ,який проти задоволення клопотання заперечував, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне № 0000177, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме за фактом за фактом того, що група шахраїв незаконно заволоділа житлом психічно хворої людини чим позбавила його єдиного конституційного права на житло, чим шахрайським шляхом заволоділи майном потерпілого.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2019 року по справі 1 кс/331/4507/2019 накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - у вигляді застосування заборони на відчуження та розпорядження зазначеним об`єктом нерухомості.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Таким чином, на теперішній час можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна, у зв`язку з чим слідчий суддя відхиляє доводи адвоката ОСОБА_4 , викладені в клопотанні.
З тексту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2019 року , вбачається, що при накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання були достатні підстави для висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 з метою запобігання подальшого відчуження об`єкта та розпорядження вказаною квартирою, та уникнення подальшого незаконного переходу права власності до іншого власника, що безперечно може порушити інтереси потерпілого.
Наразі досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, крім того в ході розгляду клопотання прокурором надано суду постанову про визнання квартири за адресою: АДРЕСА_1 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000177, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 22.10.2019 року .
З врахування вищезазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1

07.11.2019