Справа № 365/343/19
Номер провадження: 1-кп/365/38/19
В И Р О К

іменем України

23.07.2019 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар
судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження № № 0000037 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, працездатного, працюючого у ТОВ «Руш» на посаді комплектувальника товарів, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 за місцем його проживання у житловому будинку по АДРЕСА_3 19 травня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, який виник під час сварки із дружиною ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання від них наслідків, завдав кулаком правої руки ОСОБА_5 один удар в область лівої брови. Після чого руками повалив її обличчям догори на диван, який знаходився в цій же кімнаті, та, продовжуючи свої злочинні дії, нахилився над нею та пальцями обох рук здавив її горло, у результаті чого заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Злочин вчинено з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, мотив ревнощі.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю та показав, що він 19 травня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин за місцем спільного проживання із ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки на грунті ревнощів завдав дружині кулаком правої руки один удар в обличчя та, поваливши її на диван, здавив за горло. В скоєному щиро кається, усвідомлює протиправність своїх дій, жалкує з приводу вчиненого та просив вибачення у потерпілої.
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції ратифікована Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства.
У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Згідно з ч. 5 ст. 9 КК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Відповідно до ст. 17 КПК та (усталеної практики ЄСПЛ), зокрема висновків Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 винуватість має бути доведена поза розумним сумнівом.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проти цього не заперечують учасники судового провадження, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку він будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Докази не досліджувались.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Змагальність сторін у цьому кримінальному провадженні забезпечується стороною обвинувачення та захисту. Державне обвинувачення підтримується у суді прокурором, обвинувачений здійснює захист самостійно.
За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме, у тому, що він своїми умисними протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто вчинив умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, ті, що він щиро кається у вчиненому та активно спряв розкриттю злочину, має молодий вік.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження і встановлено під час судового розгляду, обвинувачений відразу визнав свою вину у вчиненому, не змінював такої своєї позиції, сприяв розгляду справи і в повному обсязі надав показання суду щодо обставин вчинення злочину, не допускав зриву процесуальних дій з його участю, що сприяло швидкому встановленню усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом на встановлено.

При призначенні покарання суд враховує вимоги статей 50 та 65 КПК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова від 24.10.2003 № 7), відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості, обставини злочину, його наслідки і дані про особу.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить із класифікації злочину відповідно до ст. 12 КК України, який є злочином невеликої тяжкості, також із його особливостей й обставин вчинення, визнаних судом доведеними (одноепізодний закінчений злочин, вчинений одноособово).

Суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який вину у вчиненому визнав повністю, щиро кається, відтак жалкує з приводу вчиненого злочину та засуджує таку свою поведінку, що виразилось у його бажанні виправити наслідки вчиненого.

Також суд враховує наявність декількох встановлених пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин.

Дослідивши дані про особу, суд з`ясував, що обвинувачений раніше не судимий, протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності,має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є працездатним, працює, має постійне законне джерело доходу, по місцю проживання, реєстрації та роботи характеризується позитивно.

Суд приймає до відома досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої обвинувачений може досягти виправлення без застосування покарань, пов`язаних із ізоляцією від суспільства, із застосуванням пробаційної програми.

З`ясувавши позицію потерпілої, яка підтримала позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, суд дійшов висновку про призначення для обвинуваченого необхідного і достатнього, а також і справедливого, для його виправлення та попередження нових злочинів покарання у виді штрафу.

На підставі ст. 26 КВК України ОСОБА_3 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це органу пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає, враховуючи належне виконання обвинуваченим під час розгляду справи процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1