Справа № 305/2022/14-к
Провадження № 1-кп/307/22/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2019 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13
потерпілого ОСОБА_14
представника потерпілих ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення :
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рахів, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст..28 ч.2, ст. 27 ч.5, ст. 185 ч.3 КК України,
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковано за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України як вчинення з прямим умислом дії, безпосередньо спрямованої на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини Кримінального кодексу України, який було не доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто незакінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникнення в житло, а дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфіковано за ст.ст.15 ч.3, 27 ч.5, 28 ч.2, 185 ч.3 КК України як співучасть в якості пособника у вчиненні з прямим умислом дії, безпосередньо спрямованої на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини Кримінального кодексу України, який було не доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто незакінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникнення в житло.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 29 березня 2014 року, вони з ОСОБА_10 попередньо домовилися, що вночі зберуться і подивляться оперативну обстановку в м. Рахів. Якщо добре пам`ятає, то це він зателефонував ОСОБА_50 близько 1 години ночі. Він на своєму автомобілі марки «Опель Омега» поїхав до Рахівської районної державної адміністрації. Суторміну кілька разів зателефонував телефон і він відповідав: «Добре, добре. Я йду». Коли вони вирішили розходитися, ОСОБА_51 сказав, що має свої справи залишив бушлат і попросив дати йому кепку. На вул. Франка, ОСОБА_52 , ОСОБА_53 він висадив ОСОБА_54 і поїхав додому. Близько 3 години ночі йому зателефонував ОСОБА_36 і спитав чи був він з ОСОБА_55 в місті, та сказав прийти йому в райвідділ, а потім йому телефонував ОСОБА_28 . В райвідділ під`їхав ОСОБА_28 і його розпитували про обставини події. ОСОБА_51 не розповідав йому нічого. Оперативник ділиться з начальством, бо то його показник. Якщо комусь щось розкажеш, то інший може розкрити злочин. В нього особисто була така ситуація і тому ніхто інформацією не ділиться. В автомобілі ОСОБА_51 казав по телефону «Добре, добре», але з ким він говорить, не розказував. Він ОСОБА_54 висадив і не чекав на нього, ОСОБА_51 сказав, що якщо потрібно буде, він зателефонує. ОСОБА_51 зняв бушлат і одягнув кепку тому, щоб його не впізнали. Нічні відпрацювання передбачені інструкціями, наказами, розпорядженнями. Це входить в оплату за графою «За особливі умови роботи». З ОСОБА_23 в нього неприязні стосунки, він виконував приводи ОСОБА_23 в суд. Про те, що ОСОБА_23 хворіє на психічні розлади, йому відомо, оскільки ОСОБА_23 знаходився на обліку як неповнолітній, після того його не перевили в дорослу групу. З ОСОБА_55 вони зустрілися біля міської ради на вул. Миру, потім їздили по вул. Привокзальна, Вербник, Миру, Шевченка, Буркут і знову звернули на Миру, Франка, ОСОБА_53 , в провулок навпроти вул. Зелена, де посвітили фарами, на вулицю Б.Хмельницького, потім на вул. Вербник і звернули на Попенка, на ОСОБА_56 , на Франка і він там вийшов. Він живе на АДРЕСА_4 . З ОСОБА_55 вони каталися 40-45 хвилин. Просить його виправдати. Цивільний позов потерпілих не визнає, і просить в його задоволенні відмовити.
Потерпілий ОСОБА_16 в судовому засіданні ствердив, що три - три з половиною роки назад, за декілька днів до події, до нього підійшов ОСОБА_17 і розповів, що в нього відбулася розмова з ОСОБА_10 . ОСОБА_23 йому розповів, про що йшла мова, але він не повірив і дав йому диктофон, щоб переконатися, що ОСОБА_23 говорить правду. ОСОБА_23 п`ять разів записував розмову і приніс йому диктофон, після чого він переконався в намірах ОСОБА_54 щодо вчинення крадіжки в його квартирі. Він дозволив ОСОБА_23 зіграти роль співучасника злочину. Наступного разу, коли ОСОБА_23 йшов на зустріч з ОСОБА_55 , він йому сказав, щоб розповів ОСОБА_50 , що нібито він був напідпитку і ОСОБА_23 вкрав від нього ключі, і що вони з жінкою будуть на дачі, а в нього є ключі від їхньої квартири. ОСОБА_51 запропонував ОСОБА_23 в суботу вчинити крадіжку, а якщо спрацює сигналізація, він охоронній фірмі проріже колеса на автомобілі. Вони з жінкою поїхали до ОСОБА_57 , ОСОБА_51 стояв на площі і бачив як вони поїхали. ОСОБА_51 подзвонив ОСОБА_23 і сказав, що ОСОБА_43 з жінкою поїхали. В ОСОБА_58 його забрав товариш і привіз додому, а він подзвонив ОСОБА_59 і ОСОБА_60 , щоб вони прийшли і на місці запропонував допомогти. В той вечір нічого не відбулося. ОСОБА_23 зайшов порадитись і він сказав, щоб ОСОБА_23 сказав ОСОБА_50 , що в квартирі є сейф. ОСОБА_51 сказав ОСОБА_23 , щоб виходив. В них була проблема як винести сейф і відвезти, крадіжки в цей день не було. Наступного дня він вийшов в місто до дядька, який приїхав з Львова і попросив відвезти його додому. Сутормін його бачив і подзвонив ОСОБА_23 , що він дома. Він тоді сказав щоб ОСОБА_23 повідомив ОСОБА_54 , що він знову їде до Львова. ОСОБА_23 подзвонив і сказав, що на першу годину будуть ключі і ще одна особа, яка буде допомагати. В ОСОБА_58 знову залишили машину і він пішов додому. Він покликав ОСОБА_61 і попросив затримати злочинців, дав прослухати їх запис, ОСОБА_23 поїхав по справах. Шимота, ОСОБА_46 , ОСОБА_23 і він чекали в квартирі. ОСОБА_23 пішов в місто. О першій годині ночі ОСОБА_23 зателефонував і сказав, що йде підготувати сейф, і що йому це сказав ОСОБА_51 . ОСОБА_23 зайшов, поклав одіяло в коридорі і на нього сейф. До кінця не знали, що третя особа буде ОСОБА_51 . Він сказав, що сигналізація не буде включена. ОСОБА_51 зателефонував ОСОБА_23 і сказав, щоб той вийшов біля вулиці ОСОБА_53 . Коли ОСОБА_23 виходив, він зняв з шиї ланцюжок і сказав показати ОСОБА_50 , але не віддавати. Але ОСОБА_51 попросив показати, після чого його взяв, а потім віддав ОСОБА_40 , а той поклав в попільничку. ОСОБА_51 і ОСОБА_39 сказали ОСОБА_23 йти в квартиру, а вони за ним зайдуть. ОСОБА_23 , коли зайшов, сказав, що він сам і ОСОБА_51 іде. ОСОБА_51 побачив камери і сказав про це ОСОБА_23 . Він в цей час показував ОСОБА_23 , що камери не працюють, ОСОБА_23 його зрозумів і сказав ОСОБА_50 , що камери не має. З сходової клітки било світло і він побачив як ОСОБА_51 брав простирадло. В нього була рушниця, він вдарив на сходах ОСОБА_54 , а той впав, потім встав і пішов далі, а він знову його вдарив. Він не встиг наздогнати ОСОБА_54 . На подвір`ї він крикнув, щоб ОСОБА_51 став, бо він буде стріляти, після чого вистрілив в повітря один раз, а потім ще раз. ОСОБА_51 спіткнувся і впав, він завів ОСОБА_54 за гаражі, зателефонував на 102 і сказав, що затримав ОСОБА_54 . Сутормін хотів Гамору подзвонити, сказав, що хотів ОСОБА_23 зловити. Він зателефонував жінці, яка була на дачі і прокурору. ОСОБА_23 , коли зайшов в квартиру, то сказав: «Не повірите, хто є третій». Він особисто ОСОБА_41 не бачив. Коли ОСОБА_23 зайшов ще раз в квартиру, вони не знали, що ОСОБА_51 зайде, вони думали, що зайде і третя особа. Цивільний позов він підтримує, оскільки в нього вкрали золотий ланцюжок. ОСОБА_41 він не бачив взагалі. Це було десь о 1 чи 2 годині, коли дав ланцюжок ОСОБА_23 , про третього йому не було відомо. ОСОБА_23 , коли після цього заходив в квартиру до приходу ОСОБА_54 , встиг вказати, що третім є ОСОБА_39 . Коли вони вибігли з квартири і до моменту затримання ОСОБА_54 було пару хвилин. Він біг десь 70 метрів. На стежці вул. ОСОБА_53 був затриманий ОСОБА_51 , до п`яти хвилин. Інші бігли відразу за ним з-заді. В нього в руках була рушниця і коли ОСОБА_51 впав, схопився за рушницю двома руками і він ОСОБА_54 вдарив прикладом. Потім прибігли ОСОБА_46 і Шимота, бігли десь за 5 метрів один від одного. ОСОБА_23 підійшов до них, коли ОСОБА_54 завели в гараж, через 4-5 хвилин, тому що він відразу з вулиці ОСОБА_53 побіг на перехрестя. Він стріляв в повітря, спочатку крикнув, що буде стріляти, а потім зробив два постріли один за одним. Між цими двома пострілами пройшли секунди. Коли почав стріляти від під`їзду відбіг 10-12,5 метрів. До гаража відстань була 25 метрів. Хлопці бігли за ним, а він стріляв рухаючись. За ОСОБА_62 перший вибіг він, був саме дальше від дверей, чи падав там хтось не знає. Він схопив ОСОБА_54 , але той вирвався, ОСОБА_51 на сходовій клітці впав два рази. Квартира, з якої намагалися здійснити крадіжку, належить дружині. З ОСОБА_55 вони просто знайомі, росли на одній вулиці. Правоохоронні органи він не повідомляв тому, що як би повідомив, то злочин не було б викрито. В той період було багато крадіжок, але після того як затримали ОСОБА_54 і ОСОБА_41 , крадіжки припинилися. Матеріальна шкода полягає у викраденому ланцюжку, а моральна, в стресі, переживаннях. Коли він передавав ланцюжок давав в присутності інших свідків. Як ОСОБА_23 передавав ланцюжок йому відомо лише зі слів ОСОБА_23 . В сейфі було 1000 доларів США, його паспорт. Потерпіла ОСОБА_63 та її представник ОСОБА_15 надіслали ду суду заяви про розгляд провадження в їх відсутності. Цивільний позов підтримують (Том 2 а.с.160, 162).
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні ствердив, що за два чи три місяці до події, знаючи його біографію, до нього підійшов ОСОБА_10 та запропонував йому, щоб він здійснював крадіжки, а ОСОБА_51 буде його прикривати, тобто якщо проти нього будуть якісь докази, то ОСОБА_10 все вирішить. Коли ОСОБА_51 запропонував здійснити крадіжку він до відповідальності не притягувався. Він в 14 років притягувався до кримінальної відповідальності і ОСОБА_50 це було відомо. Відносини з ОСОБА_55 в нього були нормальні. Він в той час якраз працював в ОСОБА_16 . Він сказав ОСОБА_47 , що ОСОБА_51 пропонує йому робити крадіжки, а ОСОБА_32 сказав, що він подумає і скаже йому потім, що робити далі. Потім вони з ОСОБА_62 два місяці спілкувалися, ОСОБА_51 йому казав де і що він має зробити, але він цього робити не хотів. Назар йому сказав, щоб він сказав ОСОБА_50 , що в нього є ключ від квартири ОСОБА_43 , який він взяв, коли ОСОБА_32 був п`яний, а той замок не поміняв. Він це сказав ОСОБА_50 і всі їхні розмови з ОСОБА_55 він записував на диктофон. ОСОБА_51 йому сказав, що йому допоможе ще одна особа з ОСОБА_64 та сказав, що буде його прикривати. Назар сказав, що як жінка поїде у Львів, то він має сказати ОСОБА_50 , що нікого не має вдома, а сигналізацію не включили бо в квартирі бігає маленька собака. В перший раз ОСОБА_51 не хотів іти на крадіжку і сказав, щоб відкласти на наступний день, якщо потерпілий не повернеться, то вони підуть. Сутормін прослідкував як потерпіла ОСОБА_63 та потерпілий ОСОБА_16 поїхали, але ОСОБА_16 в ОСОБА_58 пересів на інший автомобіль і повернувся в свою квартиру, щоб ніхто не бачив. Перший день в квартирі сидів ОСОБА_65 і ОСОБА_66 , а на другий день ОСОБА_67 . ОСОБА_51 казав, що не можна йти тому, що багато автомобілів їздить, а квартира знаходиться в центрі м. Рахів. Наступного дня ОСОБА_51 сказав, що бачив ОСОБА_38 . Він ОСОБА_50 сказав, що ОСОБА_16 може просто щось забув. Сутормін знову прослідкував як ОСОБА_43 поїхав. В даній постановці брали участь ОСОБА_68 та інші свідки. Він пішов у квартиру і сказав ОСОБА_69 , що третій є ОСОБА_39 . Він взяв ланцюжок від ОСОБА_31 і сівши в автомобіль до ОСОБА_54 сказав, щоб вони подивилися, що він має. В м. Рахів заїхав був один чоловік, якого він знав і знав, що в нього є наркотики, і сказав ОСОБА_50 , де буде той чоловік. Вони забрали в нього наркотики і відпустили, тобто він був інформатором. ОСОБА_51 говорив йому, що за дії вони між собою все поділять порівну. Коли ОСОБА_51 почав пропонувати вчиняти крадіжки, він міліцію не повідомив, тому що ОСОБА_51 там працював і боявся, що йому не повірять. Він не хотів вчиняти крадіжки, а тому десь після 20 розмови вирішив записати на диктофон їхні розмови. Він зайшов ОСОБА_50 в довіру і тому почав з ним розмовляти на різні теми. Крадіжку вирішили здійснити саме в ОСОБА_27 , оскільки в інших не має, що красти, а в ОСОБА_38 є гроші, бізнес і він сказав, що бачив в ОСОБА_43 сейф. Якщо б ОСОБА_51 був нормальним працівником міліції, то підійшов би до ОСОБА_27 та сказав, що ОСОБА_70 хоче його обікрасти. Його ніхто не спонукав зробити крадіжку в ОСОБА_38 , вони просто самі вирішили. В міліцію не могли піти, бо там не повірять і він спитав в Назара поради. ОСОБА_41 він також знає та знає, що той працював в міліції. В день крадіжки після обіду зателефонував ОСОБА_51 і сказав, щоб вони здійснили крадіжку того дня. Він сказав, що ОСОБА_43 знову поїхав у Львів і близько 20 години вони біля магазину «Шестерон» зустрілися, ОСОБА_51 сів до нього в автомобіль, і він записував розмову з ним. Вони домовилися зустрітися на 24, чи на 1 годину, точно не пам`ятає. Він привіз ОСОБА_71 та ОСОБА_72 на квартиру до ОСОБА_43 , вони зайшли в квартиру, а він поїхав кататися та дивитися, щоб все було добре. ОСОБА_51 сказав, що якщо спрацює сигналізація, то він проб`є колеса, щоб мав час втекти. Близько 23 чи 24 години зателефонував ОСОБА_51 , що вони його чекають біля моста як іти до Рахівського суду на автомобілі марки «Опель», темного кольору, надписів на авто не було. Вони пару разів проїхали по місту Рахів. Куцин був одягнений в курточку, мав кожану кепку. ОСОБА_51 був одягнений у куртку і службові штани і під курточкою сорочка. Сутормін сидів в автомобілі біля ОСОБА_41 , Він сів з-заді і спеціально залишав свої відбитки пальців в автомобілі. Потім вони пару разів проїхалися. Вони поїхали біля дитячої поліклініки і зупинилися напроти будинку прокурора Севч, та обговорили, що він іде і все перевірить. В той час в квартирі були три особи - ОСОБА_25 , ОСОБА_73 та ОСОБА_74 . ОСОБА_51 сказав, що якщо щось станеться, то він йому допоможе, а ОСОБА_39 ще перепитав чи там точно є сейф і він підтвердив, що точно є. Він пішов в квартиру до ОСОБА_30 , який йому відкрив двері і він сказав ОСОБА_69 чи знає той, що третя особа є ОСОБА_75 , ОСОБА_32 перепитав хто то такий і він пояснив, що той що грає у футбол. Хвилин через п`ять ОСОБА_32 зняв ланцюжок з шиї без кулону і дав йому, щоб він відніс і сказав, що знаходиться в квартирі, а сейф треба йти допомогти витягти, бо він великий. Він зайшов у машину і сказав, щоб вони подивилися, що він має, а ОСОБА_39 сказав дай сюди. Він дав ОСОБА_40 ланцюжок, і той поклав її у отвір біля коробки передач. Він сказав, що витяг сейф в коридор і поклав його на покривало, але сам не понесе, а тому покликав ОСОБА_54 допомогти. ОСОБА_51 зняв курточку в машині і сказав, щоб він ішов вперед, а він з-заді через дві хвилини прийде, подивиться чи все нормально. Він зайшов у квартиру і показав, що зараз прийде ОСОБА_51 . Він стояв біля сейфа, двері були закриті. Він почув, що йде ОСОБА_51 , відкрив йому двері і сказав брати сейф. Сутормін взявся за покривало і в той час вискочив ОСОБА_25 . Він побіг перекривати дорогу ОСОБА_40 , оскільки почув, що ОСОБА_32 один раз вистрілив. ОСОБА_54 зловив ОСОБА_32 , а ОСОБА_39 втік на автомобілі. Вони викликали міліцію по стаціонарному телефону, які їхали 30-40 хвилин. ОСОБА_51 сказав, що все пояснить працівникам міліції, а ОСОБА_69 сказав, що вони хотіли зловити його. Назар відповів, що якщо вони хотіли його зловити, то спочатку мали про це повідомити ОСОБА_31 . Куцин чув розмову і знав куди вони йдуть, він погодився допомагати. Коли вони з ОСОБА_55 вийшли з машини, ОСОБА_39 залишився сидіти в ній, сказав, що буде дивитися між гаражами. Від автомобіля до під`їзду не було видно. Місце біля автомобіля було трохи освітлено. Сходова клітина була освітлена, а в квартирі було темно. Він зайшов першим в квартиру і через дві хвилини зайшов ОСОБА_51 . Коли ОСОБА_51 побачив ОСОБА_38 , то почав тікати. В квартирі він нагнувся до сейфа, а ОСОБА_76 знаходився за коморою, який мав перекрити вихід ОСОБА_50 , але той великий і не встиг цього зробити, а ОСОБА_77 знаходився в дитячій кімнаті, ОСОБА_51 , тікаючи, виламав металічні двері на під`їзді, які замикаються на код, і там мали залишитися його відбитки. Коли вибігали з квартири його не зачепили, тому що він приперся до дверей прийомної, хлопці вибігли і він за ними. ОСОБА_51 руками за сейф не брався, тому що сейф був у покривалі, він брався руками лише за покривало. Куцин мав відкрити багажник. ОСОБА_43 здійснив один постріл і кричав стояти, бо буде стріляти і був один постріл, який він чув. Інші особи також знали для чого вони там, їм про це сказав він з ОСОБА_78 . На його думку, половина відділення міліції знало, що ОСОБА_51 пропонував йому здійснювати крадіжки, оскільки він вільно заходив до ОСОБА_54 в кабінет. Коли ОСОБА_54 зловили, він тілесних ушкоджень йому не наносив та не бачив хто це робив. В міліцію зателефонував він або ОСОБА_43 , але перед подією міліцію не повідомляли, тому що боялися і не знали хто ще в цьому задіяний. Ланцюжок не знає чи знайшли в подальшому. ОСОБА_25 йому казав, що не знайшли. Запис телефонних розмові він віддав ОСОБА_47 і він дав його слідчому. З ОСОБА_78 розмови про те, щоб він офіційно повідомив СБУ, міліцію, прокурора, що готується злочин, вони про це не розмовляли. Коли піймали ОСОБА_54 , тоді і подзвонили. Довжину і товщину ланцюжка він не знає. Бліщ йому не повідомляв чи є дозвіл на запис телефонних розмов, записував з ініціативи ОСОБА_38 з його диктофону. На очних ставках він казав, що дав ОСОБА_50 , бо сівши на заднє сидіння відкрив двері з лівої сторони, ближче до ОСОБА_41 , він правою рукою дав ланцюжок ОСОБА_40 , він про це згадав в даний час. З квартири він вибіг останній або передостанній і побіг в іншу сторону перекрити дорогу ОСОБА_40 . Постріл чув, але не пам`ятає де - на вулиці чи в квартирі. Відстань від гаражів до під`їзду є 30-40 метрів, між гаражами є прохід, він біг по дорозі. З центральної дороги до під`їзду з лівої сторони є 30 метрів, іще необхідно повернути 20 метрів, тобто йому потрібно було зробити букву «Г», але він не встиг. Коли він вибіг з під`їзду, то побачив як автомобіль ОСОБА_41 з повороту виїжджає на швидкості і повертає до вул. Вербник. З ОСОБА_55 вони сусіди і він до події знав його за два-три роки. Куцина він бачив, але вони не були знайомі. В ОСОБА_27 він працював і знав і його дружину. Про обставини крадіжки дружина ОСОБА_79 знала. Про те чи знала ОСОБА_80 про здійснення звукозапису телефонних розмов, йому не відома, вона знала, що має прийти злодій. Спортивних досягнень він не має і професійних навичок також, по бігу був першим до дев`ятого класу. Коли мав іти виносити сейф з ОСОБА_55 , то ОСОБА_51 з ОСОБА_44 обмінялися одягом, а саме ОСОБА_39 дав свою кожану кепку, чорного кольору, ОСОБА_50 і коли його зловили, то кепка впала, бо була ОСОБА_50 завелика. ОСОБА_51 вийшов з ним з автомобіля, дійшов до гаража і стояв біля гаражу, ОСОБА_51 сам попросив і взяв кепку, яка в той час була на голові у ОСОБА_41 . Вони два місяці готувалися до крадіжки, він входив в довіру ОСОБА_50 . Коли ОСОБА_43 закричав, то ОСОБА_51 почав втікати. Там тоді були ОСОБА_46 , ОСОБА_81 , ОСОБА_43 і він. ОСОБА_43 йому сказав, що дружина знає про виставу, вона чула їхні розмови.
Свідок ОСОБА_82 в судовому засіданні показав, що ввечері, близько 20 години, точної дати не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_83 і сказав, що потрібно допомогти ОСОБА_84 та приїхати до них увечері на квартиру. Бліщ сказав, що в нього є інформація, що його хочуть обікрасти і попросив заховатися по різних кімнатах. Коли вони розійшлися по кімнатах, заходив ОСОБА_23 і розмовляв з ОСОБА_78 . Чув як вони говорили, що є третій і ОСОБА_32 запитав ОСОБА_23 хто, а той відповів, що ОСОБА_39 . ОСОБА_32 запитав ОСОБА_23 хто то такий і потім ОСОБА_23 вийшов з квартири. Потім ОСОБА_23 зайшов з ОСОБА_55 в квартиру, після чого вони почали бігти за ОСОБА_55 . Він біг позаду ОСОБА_85 останній. Яким біг ОСОБА_23 не пам`ятає. Вибіг ОСОБА_32 , ОСОБА_46 , а потім він. Вони вибігли на вулицю і ОСОБА_32 між гаражами піймав ОСОБА_54 . Коли він прибіг, то ОСОБА_25 вже спіймав ОСОБА_54 . Потім ОСОБА_54 завели в гараж і він з ОСОБА_46 зв`язали його, після чого ОСОБА_32 викликав міліцію. Коли приїхали працівники міліції, вони знаходилися в гаражі з ОСОБА_55 . Бліщ казав зв`язати ОСОБА_54 , щоб той не втік, тому що гараж був відкритим. Коли ОСОБА_54 спіймали, ОСОБА_43 відкрив гараж і вони ОСОБА_54 завели в гараж. У ОСОБА_38 була рушниця. Він чув один постріл, коли біг зі сходів. Постріл пролунав ніби з вулиці. Чув один постріл і бачив рушницю. Коли він прийшов до ОСОБА_31 , то ОСОБА_32 не казав, хто хоче пограбувати. ОСОБА_23 з ОСОБА_34 говорили і він чув, що ОСОБА_32 дав ОСОБА_23 якийсь ланцюжок, а також вони говорили про якусь третю особу. Сейф був в коридорі на підлозі, на покривалі. Було чути, що з ОСОБА_23 хтось зайшов. Коли вони їх помітили, ОСОБА_46 сказав, що треба ловити. Коли почув звук, ОСОБА_51 був не далеко від дверей у квартирі. ОСОБА_23 був перед ОСОБА_55 . Переслідував ОСОБА_86 , потім біг ОСОБА_46 і він з-заді нього. Що робив ОСОБА_23 не бачив, можливо біг з-заді нього. Коли вибіг, бачив припарковані машини. Сутормін біг між гаражами від ОСОБА_31 , ОСОБА_43 зловив ОСОБА_54 , а вони підбігли і допомагали. Він знав, що ОСОБА_51 є працівником поліції. Про третю особу казав, що вона чекає в машині. ОСОБА_41 він не знає. ОСОБА_43 з ОСОБА_23 спілкувалися, коли заходити в кімнату, коридор і справа була кімната, де знаходився він і зліва в проході вони спілкувались, двері в кімнату були відкриті, він стояв за дверима. Прізвище ОСОБА_39 і розмову чув чітко, бо було тихо. Квартира ОСОБА_38 на другому поверсі. Коли почув постріл, знаходився десь між першим і другим поверхом. Коли підбіг, то ОСОБА_43 вже був біля ОСОБА_54 . ОСОБА_23 підійшов, коли вони вже були в гаражі, десь через 5-10 хвилин. Вони в той момент ще не зв`язали ОСОБА_54 . ОСОБА_23 їм не допомагав зв`язувати ОСОБА_54 . Не бачив чи били затриманого. Коли приїхала міліція пройшло 10-15 хвилин. Вони відразу викликали міліцію.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_54 він знає з дитинства, вони є сусідами. ОСОБА_25 також є його сусідом. Кілька років назад йому зателефонував ОСОБА_43 , сказавши, що буде незаконний напад і треба допомогти спіймати злодія. Зателефонував десь о 20-21 годині, сказав щоб він підійшов спіймати на гарячому, казав, що має бути ОСОБА_51 , ще про когось не казав. Він не телефонував нікому. В квартирі були він, ОСОБА_81 , і ОСОБА_25 . ОСОБА_23 їх завіз. Коли вони вже були в квартирі ОСОБА_23 заходив один раз перед подією, бо сидів в коридорі. ОСОБА_23 сказав, що є ще одна особа. ОСОБА_25 перед подією дав ОСОБА_23 ланцюжок, а після події в ОСОБА_31 на шиї цього ланцюжка він вже не бачив. ОСОБА_23 вийшов і потім через 15-20 хвилин прийшов знову, сказавши, що дав ланцюжок і має зараз прийти ОСОБА_51 . ОСОБА_23 спочатку прийшов сам, а потім прийшов і ОСОБА_51 . Бачив тінь ОСОБА_54 і ОСОБА_23 витяг сейф на середину. Бачив де знаходиться сейф. Чув ОСОБА_54 і по голосу його впізнав, що то був ОСОБА_51 . Коли забіг ОСОБА_43 , який був десь в кімнаті напроти нього, ОСОБА_51 почав тікати. Він не встиг зреагувати і захлопнути двері. Першим біг ОСОБА_43 , потім він, а потім ОСОБА_81 . Де був ОСОБА_23 в той момент він не бачив. Тікав біля гаражу і вони його з ОСОБА_34 і ОСОБА_87 повели в гараж. ОСОБА_23 підійшов десь через 15-20 хв. Вони з ОСОБА_43 і ОСОБА_81 були в гаражі, де був ОСОБА_23 не знає. ОСОБА_51 не пояснював нічого. Він чув як ОСОБА_23 назвав прізвище ОСОБА_39 . ОСОБА_41 та його автомобіль він не бачив. ОСОБА_23 не говорив нічого, де він був. Міліція прийшла десь через 15-20 хвилин. Постріл був один вгору. Стріляв ОСОБА_43 , постріл був один, він чув один постріл. Після затримання ОСОБА_54 знаходився біля нього в гаражі. Він зв`язував ОСОБА_50 руки. Не бачив, щоб хтось бив ОСОБА_54 . Можливістю затримати ОСОБА_54 в квартирі не скористалися, бо не встигли зреагувати, ОСОБА_43 не витримав і вискочив, а ОСОБА_51 встиг вибігти. Рушницю бачив на сходах. В під`їзді не чув пострілів, а тільки на вулиці. Бліщ вибіг перший, постріл чув на вулиці, а не в під`їзді.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що подія була два роки назад. Йому зателефонував ОСОБА_25 і сказав, щоб він прийшов до нього, бо його мають прийти обікрасти. Він, ОСОБА_65 і ОСОБА_32 пару годин посиділи в засаді, але нікого не було. З якої саме години вони сиділи не пам`ятає. Назар включив диктофон і сказав, що має прийти ОСОБА_51 . Він п`ятнадцять років не був в Україні і не знав, що ОСОБА_51 є працівником міліції. Вважає, що мета приходу ОСОБА_54 була викрасти сейф, оскільки в квартирі більше нічого не було. Назар просив прийти допомогти затримати того, хто прийде за сейфом. За цей час коли вони перебували в квартирі ОСОБА_38 , чув як говорили ОСОБА_32 з ОСОБА_23 , що не має транспорту, щоб забрати сейф. В квартиру не заходив ніхто, він це чув з запису диктофона і на квартирі ОСОБА_23 про це говорив з ОСОБА_34 . Він не бачив ОСОБА_23 , щоб той приходив в квартиру. В квартирі був він ОСОБА_65 і ОСОБА_32 , ОСОБА_23 тоді не був. Викрадення сейфу мало статися тоді, коли вони не могли знайти машину. Крадіжки в той день, коли він був в квартирі, не було. Він там знаходився десь від 7 години до 9 або 10 години.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні ствердив, що з ОСОБА_26 вони друзі. Весною два роки назад йому зателефонував ОСОБА_25 і попросив прийти до нього. Він прийшов і ОСОБА_32 дав послухати диктофон як ОСОБА_23 говорив з ОСОБА_55 про злочин. Він до ОСОБА_31 прийшов десь о 9 годині. Вони розійшлися десь через 6 годин. В квартирі був він, ОСОБА_32 , ОСОБА_23 і ОСОБА_49 . Крадіжки того дня не було. Назар розповів, що ОСОБА_51 має прийти. ОСОБА_23 з квартири відлучався, але був в квартирі в присутності ОСОБА_88 . Назар або ОСОБА_23 не говорили хто ще знає, крім нього, ОСОБА_31 і ОСОБА_23 про те, що має бути крадіжка.
Свідок ОСОБА_89 в судовому засіданні показав, що він працював начальником карного розшуку в Рахівському райвідділі міліції. З обвинуваченими вони були колегами, він на даний час знаходиться на пенсії. Обвинувачений ОСОБА_39 в міліції працював вісім років, а ОСОБА_51 два місяці. Вони були хорошими працівниками. Як все сталося пояснити не може. Коли сталася подія, йому в три години ночі зателефонували чергові і він приїхав. Зателефонував ОСОБА_40 і той прийшов у райвідділ міліції, а ОСОБА_51 вже знаходився в райвідділі міліції і в нього була розбита губа. Після цього працівники райвідділу почали розповідати як ОСОБА_90 та ОСОБА_39 намагалися залізти в квартиру ОСОБА_38 , як вони їх затримували. ОСОБА_51 не мав доступу до державної таємниці, а ОСОБА_39 мав. ОСОБА_39 та ОСОБА_51 не гласні слідчі дії відносно події, з приводу замаху на крадіжку в будинку АДРЕСА_5 не проводили. В усному порядку ОСОБА_39 міг мати інформацію і проводити особистий пошук. Сутормін у розшуку працював два місяці. В не робочий час працівники не зобов`язані ходити на роботу, але якщо оперативний працівник хоче працювати і знати обстановку, то в поза робочий час вони могли зустрічатися з джерелами. Якщо він має вільний час, то він може займатися пошуком певної інформації. По оперативній інформації в березні-квітні збільшилося число крадіжок, саме більше було квартирних крадіжок. Після події крадіжки були також. Про особисті пошуки працівники мали писати рапорти. Коли приходять зранку на роботу, працівники доповідають різну інформацію. Доповідати міг будь-який працівник
Як встановлено в судовому засіданні, на обґрунтування винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм злочину сторона обвинувачення посилається також на наступні письмові докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
-даними протоколу огляду місця події від 30.03.2016 року, з фото-таблицями до нього, за участі потерпілого ОСОБА_16 , згідно з яким, об`єктом огляду являється квартира АДРЕСА_3 , в якій були виявлені та вилучені 5 слідів пальців рук, гвинтівку марки «Maverick M88», 12 калібру, № НОМЕР_2 . Також в ході огляду були виявлені 2 запахові сліди, предмет схожий на біту, 2 телефони марки «Nokia» та «Samsung». Також, на відстані 2,22 метри від вхідних дверей приміщення коридору на підлозі містився металевий сейф марки «Valberg», який був зачинений та не пошкоджений, ознак злому не виявляв. За добровільною згодою ОСОБА_16 сейф було відкрито, в ньому містилися два відсіки, у верхній частині якого містився закордонний паспорт серії НОМЕР_3 , десять купюр номіналом по сто доларів США серії KF 59670017D, KB 22723515L, KB 86156244A, KF 62667679 C, KE 77490950A, KB 36414966M, HB 82532660H, KB 92966852D, KH 37249402A, AB 89364267T (Том 6 а.с.2-13);
-даними протоколу огляду місця події від 30.03.2016 року, з фото-таблицями до нього, за участі експерта ОСОБА_91 , згідно з якими, об`єктом огляду являється подвір`я будинку АДРЕСА_5 , на якому були виявлені та вилучені 2 гільзи, чоловічу шапку типу «Блайзер», тампон зі слідами, схожими на кров (Том 6 а.с.16-24);
-даними протоколу огляду місця події від 30.03.2016 року, з фото-таблицями до нього, згідно з яким, об`єктом огляду являється відрізок вулиці Миру в м. Рахів, на якому були виявлено та вилучено деформований предмет сріблястого кольору та в прибудові біля дверей на будинку №23 виявлено отвір від кулі (Том 6 а.с.25-29);
-даними протоколу огляду місця події від 30.03.2016 року, згідно з яким, об`єктом огляду являється перший під`їзд будинку АДРЕСА_5 , в якому були виявлені та вилучені сліди пальців рук (Том 6 а.с.30-32);
-даними протоколу огляду місця події від 30.03.2016 року, з фото-таблицями до нього, згідно з яким, об`єктом огляду являється автомобіль марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому були виявлені та вилучені 8 слідів пальців рук (Том 6 а.с.34-38);
-згідно постанови слідчого від 18 квітня 2014 року визнано речовими доказами: компакт-диск з номерним позначеннями «ЗФЗФ06ЗУ 31124227» та «ZE4361-DVR-T47D», вилучений під час огляду в будинку АДРЕСА_6 30.03.2014 року (Том 6 а.с.50);
-згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 30.03.2014 року ОСОБА_16 повідомив, що він 30.03.2014 року, близько 01 год. 40 хв., в квартирі АДРЕСА_7 , яка належить його дружині ОСОБА_94 , яка знаходиться в АДРЕСА_5 , затримав громадянина якого знає як ОСОБА_95 , мешканця м. Рахів, який проник у вищезгадану квартиру і намагався вчинити крадіжку (Том 6 а.с.57-59);
-згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.03.2014 року ОСОБА_10 30.03.2014 року о 02 годині 00 хвилин, на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, зазначено, що ОСОБА_10 за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, незаконно проник в приміщення квартири АДРЕСА_3 , де був затриманий власником помешкання ОСОБА_16 (Том 6 а.с.75-78);
-згідно повідомлення про підозру від 30 березня 2014 року, ОСОБА_10 30 березня 2014 року за участі захисників повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, яка 9 вересня 2014 року була змінена (Том 6 а.с.80-88, 99-110);
-згідно службової характеристики старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_10 він розпочав службу в ОВС у вересні 2001 року курсантом Прикарпатського юридичного інституту Львівського ДУВС, після закінчення даного вузу з липня 2004 року був призначений на посаду інспектора по зв`язках з громадкістю Львівської залізниці в м. Чоп лінійного відділу, на даній посаді працював до серпня 2004 року, а з вказаної дати по лютий 2013 року ОСОБА_10 працював дільничним інспектором міліції сектору ДІМ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, а з лютого по грудень 2013 року вже працював на посаді старшого ДІМ цього ж райвідділу. В грудні 2013 року ОСОБА_10 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Рахівського РВ, де він працює по теперішній час. За період роботи в органах внутрішніх справ ОСОБА_10 зарекомендував себе посередньо. Добре знає нормативні документи, що регламентують роботу правоохоронних органів та роботу оперативного блоку, але не в повній мірі використовує набуті знання в професійній діяльності. Поставлені перед ним завдання, виконує вчасно, але в неповному обсязі. Поверхнево ставиться до виконання службових та функціональних обов`язків. Доручену ділянку роботи та поставлені завдання виконує після неодноразового нагадування з боку керівництва райвідділу. Матеріальну частину табельної зброї знає і володіє нею задовільно. По характеру спокійний та врівноважений, у спілкуванні з громадянами ввічливий і тактовний, однак слід зауважити, що будучи на посаді дільничного інспектора міліції з боку мешканців м. Рахів зрідка надходили скарги на його нетактовне спілкування. Серед колег користується повагою і авторитетом. Здатний працювати над усуненням особистих недоліків. За час роботи в райвідділі майор міліції ОСОБА_10 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 29.03.2010 року, наказ РВ №69 - оголошено догану, 26.03.2011 року, наказ РВ №62 - оголошено зауваження, 12.08.2011 року, наказ УМВС №761 оголошено догану, 17.11.2011 року, наказ РВ №260 оголошено догану (Том 6 а.с.114);
-згідно витягу з наказу №266 о/с від 24.12.2013 року Управління МВС України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_10 призначено старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області з посадовим окладом 800 гривень, установивши щомісячну надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, звільнивши його з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Рахівського районного відділу цього ж УМВС з 25 грудня 2013 року (Том 6 а.с.116);
-згідно довідки начальника СКЗ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_8 ., у 2004 році закінчив Прикарпатський юридичний інститут Львівського ДУВС України і отримав середньо-спеціальну освіту за спеціальністю «Правознавство», спеціаліст за освітою юрист, з 25.12.2013 року, старший оперуповноважений сектору карного розшуку Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області (Том 6 а.с.117);
-згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.03.2014 року ОСОБА_11 30.03.2014 року, о 10 годині 00 хвилин, в прокуратурі Рахівського району, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, зазначено, що ОСОБА_11 за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, незаконно проник в приміщення квартири АДРЕСА_3 , де був затриманий власником помешкання ОСОБА_16 (Том 6 а.с.118-121);
-згідно повідомлення про підозру від 30 березня 2014 року, ОСОБА_11 30 березня 2014 року за участі захисників повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, яка 9 вересня 2014 року була змінена (Том 6 а.с.123-132, 139-144);
-згідно службової характеристики начальника Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_11 , 1975 року народження, старший оперуповноважений відділення карного розшуку Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, майор міліції, працює в ОВС з листопада 2001 року, на посаду старшого оперуповноваженого ВКР призначений у вересні 2006 року, до цього працював старшим оперуповноваженим ВКР Ужгородського МРВ УМВС України в Закарпатській області. За період роботи в органах внутрішніх справ ОСОБА_11 зарекомендував себе добре, знає нормативні документи, що регламентують роботу правоохоронних органів та роботу оперативного блоку та уміло застосовує їх на практиці. Наполегливості при виконанні службових завдань проявляє, але в неповній мірі використовує набуті знання в професійній діяльності. Поставлені перед ним завдання виконує вчасно. Відповідально ставиться до виконання службових та функціональних обов`язків. Доручену ділянку роботи та поставлені завдання виконує. Матеріальну частину табельної зброї знає і володіє нею впевнено. По характеру спокійний та врівноважений, у спілкуванні з громадянами ввічливий і тактовний, серед колег користується повагою і авторитетом, здатний працювати над усуненням особистих недоліків. За час роботи в райвідділі майор міліції ОСОБА_11 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 30.06.2008 року, наказ РВ №97 оголошено зауваження, 09.07.2009 року, наказ РВ №100 - оголошено догану, 29.03.2010 року, наказ РВ №70 оголошено зауваження (Том 6 а.с.153);
-згідно витягу з наказу №235 о/с від 12.10.2012 року майора міліції ОСОБА_11 призначено старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області з посадовим окладом 800 гривень, із збереженням раніше встановлених надбавок і доплат, звільнивши його з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Рахівського районного відділу цього ж УМВС України з 15 жовтня 2012 року (Том 6 а.с.155);
-згідно довідки начальника СКЗ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області майор міліції ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , у 2002 році закінчив Закарпатський юридичний університет, Прикарпатський юридичний інститут Львівського ДУВС України і отримав середньо-спеціальну освіту за спеціальністю «Правознавство», спеціаліст за освітою юрист, з 12.10.2012 року старший оперуповноважений сектору карного розшуку Рахівського РВУ МВС України в Закарпатській області (Том 6 а.с.156);
-згідно висновку за результатами службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівникам СКР Рахівського РВ УМВС ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 31.03.2014 року за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника органів внутрішніх справ, Закону України «Про міліцію», наказів МВС України №№81-2007, 157-2007, що проявилося у підозрі до замаху на вчинення крадіжки з житлового будинку, а також порушення вимог п.п.6.13, 6.14 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України №940 від 22.10.2012 року, що проявилося у самовільному відлученні з райвідділу під час несення служби в складі слідчо-оперативної групи, звільнено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно до вимог наказу МВС України №90-2010, п.8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, із органів внутрішніх справ за п.«є» ст. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби (Том 6 а.с.163-167);
-згідно з витягом з наказу №62 о/с від 04.04.2014 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п.64 «є» (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_11 (М-088244), старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області з 4 квітня 2014 року, вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складає 14 років 00 місяців 3 дні (Том 6 а.с.173);
-згідно з витягом з наказу №69 о/с від 16.04.2014 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_10 (М-247174), старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області з 17 квітня 2014 року, вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складає 12 років 7 місяців 6 днів (Том 6 а.с.174);
-згідно протоколів проведення слідчих експериментів з СД-дисками, фото-таблицями від 04.04.2014 року та від 05.09.2014 року проведені слідчі експерименти з участю потерпілого ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_82 ,свідка ОСОБА_21 (Том 7 а.с.12-14, 29-34, 35-37, 52-54,63-65);
-згідно довідки ПП ОСОБА_96 вартість сейфу становить 1200 гривень (Том 7 а.с.91);
-згідно довідки про курс валют з інтернет ресурсу офіційний курс НБУ, станом на 28 березня 2014 року становив: 100 доларів США 1088,0200 гривень (Том 7 а.с.92);
-даними протоколу огляду речового доказу від 18.04.2014 року, згідно з яким, об`єктом огляду являється диктофон марки «Sony IK Recorder ICD-PX312» із 4 аудіо-файлами, що збережені в електронних документах «140324», «140326», «140327», «140328», які містять фонограми розмов і (Том 7 а.с.200-201);
-згідно висновку експерта №252 від 14.04.2014 року на основі викладених даних судово-медичного обстеження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням даних медичної документації, заповненої на його ім`я, на тілі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах правого передпліччя, лівої надключичної ділянки, лівого колінного суглобу, площини здирання на долонній поверхні лівої кисті, незначного набряку м`яких тканин правого колінного суглобу та синця на шкірних покривах спини в лівій лопаточній ділянці. Накладена асептична бинтова пов`язка «Чепець» на голову є наслідком надання медичної допомоги. Згідно даних консультації обласних спеціалістів та медичної довідки із травматологічного відділення Рахівської РЛ, заповненої на його ім`я у нього виявлено ушиблені рани м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа та забої тім`яної ділянки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Забій м`яких тканин в ділянці лівої лопатки, забій, гемартроз правого колінного суглобу. Тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах правого передпліччя, лівої надключичної ділянки, лівого колінного суглобу та синців на шкірних покривах спини, незначного набряку м`яких тканин правого колінного суглобу могли виникнути внаслідок дії тупих твердих та тупогранних предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі по механізму тертя-ковзання, якими могли бути руки затиснуті в кулак, обуті ноги та нігті пальців рук сторонньої людини з подальшим падінням потерпілого з висоти власного зросту як при наданні йому прискорення, так і без нього, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесне ушкодження у вигляді площини здирання на шкірних покривах долонної поверхні лівої кисті могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму тертя-ковзання або ударяння об тверде підлегле покриття, як при наданні йому прискорення так і без нього, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесне ушкодження, згідно даних медичної документації, діагноз ушиблені рани м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа та забої тім`яної ділянки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше, але менше 21 дня і по цій ознаці, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка відбулася 30.03.2014 року і не суперечить обставинам справи викладених вище. ОСОБА_10 було нанесено не менше 5-ти ударів, при цьому ОСОБА_10 на момент отримання вищевказаних тілесних ушкоджень міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному або близькому до нього положенні, повернутий як передньою поверхнею так і задньою поверхнею тіла до джерела спричинення тілесних ушкоджень (Том 7 а.с.245-248);
-згідно висновку експерта №19 від 10.07.2014 року та доданої ілюстративної таблиці сліди папілярних узорів на відрізках стрічок «скотч» №№1, 2, 3, 5, 6 таблиці до протоколу огляду місця події, стрічок «скотч» №№1, 2, 3, 5, 6 таблиці №1 до протоколу огляду місця події, стрічок «скотч» №№1, 2, 3 таблиці №2 до протоколу огляду місця події для ідентифікації особи не придатні. Сліди папілярних узорів з найбільшими розмірами по осях:22х14 мм, стрічки «скотч» №4 таблиці №1 до протоколу огляду місця події, 23х19 мм, стрічки «скотч» №4 таблиці до протоколу огляду місця події, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Відтиски та відбитки пальців рук, у дактисколопічних картах заповнених на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_97 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повні, чіткі, що дозволяє визнати їх придатними для порівняльного дослідження. Порівняльним дослідженням встановлено, що сліди папілярних узорів з найбільшими розмірами по осях: 22х14 мм, стрічки «скотч» №4 таблиці №1 до протоколу огляду місця події, 23х19 мм, стрічки «скотч» №4 таблиці до протоколу огляду місця події, не належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_97 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а належать іншій особі (Том 8 а.с.12-39);
-згідно висновку №1589/1590/1591 криміналістичної експертизи відео-звукозапису від 03.06.2014 року з додатками на наданому на дослідження цифровому диктофоні марки «SONY IC Recorder ICD-PX312» в папці «FOLDER01» у вказаних у постанові про призначення експертизи аудіо-файлах, а саме «140324_006.МР3», «140326_001.МР3», «140327_002.МР3», «140328_001.МР3», зафіксовані записи розмов. Характеристики досліджуваних файлів з записами розмов наведеного в додатку 1 до висновку експертизи. У звукозаписах розмов, зафіксованих на наданому для дослідження цифровому диктофоні «SONY IC Recorder ICD-PX312» вказаних у постанові про призначення експертизи аудіо-файлах, ознак монтажу не виявлено і їх запис проводився неперервно. Семантичний зміст розмов, зафіксованих на наданому для дослідження цифровому диктофоні «SONY IC Recorder ICD-PX312» в папці «FOLDER01» у вказаних у постанові про призначення експертизи аудіофайлах, наведений у додатку 2 до висновку експертизи. В записах розмов, зафіксованих на наданому для дослідження цифровому диктофоні «SONY IC Recorder ICD-PX312» в папці «FOLDER01» у вказаних у постанові про призначення експертизи аудіо-файлах, наявне усне мовлення ОСОБА_10 та ОСОБА_17 . Висловлювання ОСОБА_10 та ОСОБА_17 позначені відповідно як «С» та «К» у встановленому семантичному змісті розмов (Том 8 а.с.47-59);
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, якими обґрунтовується вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їм злочину, зі сторони належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20.10.2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Згідно п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20.10.2011 року в аспекті конституційного подання щодо суб`єктів одержання доказів у кримінальній справі в результаті здійснення оперативно-розшукової діяльності положення першого речення частини третьої статті 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.
В судовому засіданні встановлено, що свідок ОСОБА_17 здійснював аудіо-записи своєї зустрічі з ОСОБА_10 на диктофон, який йому дав потерпілий ОСОБА_16 та у подальшому диктофон передав працівникам міліції.
Згідно з приписами п. 3.4. мотивувальної частини вказаного рішення при оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому частиною другою статті 66 Кодексу, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних. Конституційний Суд України вважає, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою згідно з частиною другою статті 66 Кодексу речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.258 КПК України ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання.
Згідно п.1 ч.4 цієї ж статті втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є також аудіо-, відеоконтроль особи.
Статтею 86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
А згідно ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.
З урахуванням наведеного, а також ініціативних дій свідка ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_16 щодо фіксування розмов на диктофон ОСОБА_17 з ОСОБА_10 без попереднього дозволу суду, суд вважає, що в даному випадку були порушені права обвинуваченого ОСОБА_10 , а тому не бере до уваги докази сторони обвинувачення аудіо-записи розмов ОСОБА_17 з ОСОБА_10 на диктофон марки «SONY IC Recorder ICD-PX312» та складений на їх основі висновок криміналістичної експертизи відео-звукозапису від 03.06.2014 року за №1589/1590/1591 з додатками і визнає їх не допустимими доказами.
Протоколи огляду від 30.03.2014 року, в ході яких було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , подвір`я будинку АДРЕСА_5 , відрізок вулиці Миру в м. Рахів, перший під`їзд будинку АДРЕСА_5 , автомобіль марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вказують на вину обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо замаху на вчинення ними крадіжки, а засвідчують лише факт виявлених речей в ході огляду.
Окрім того, суд не приймає до уваги як доказ вини обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 довідку ПП ОСОБА_96 про вартість сейфу потерпілого ОСОБА_16 оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані були звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення вартості вказаного сейфу.
Також, суд зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять належних доказів щодо визначення вартості золотого ланцюжка, довжиною 65 см, масою 66,05 грамів, 585 проби, та золотого хрестика (підвіски), масою 11,62 грами, 585 проби, якими згідно обвинувального акту незаконно заволоділи обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Крім того, досліджені в судовому засіданні надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, що грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а саме десять купюр номіналом по сто доларів США серії KF 59670017D, KB 22723515L, KB 86156244A, KF 62667679 C, KE 77490950A, KB 36414966M, HB 82532660H, KB 92966852D, KH 37249402A, AB 89364267T, визнавалися у кримінальному провадженні речовими доказами та/або щодо них застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.
При цьому, суду надано лише розписку, яку потерпілий ОСОБА_16 надавав слідчому про те, що 30.03.2014 року, тобто в день, коли сталась подія, він отримав від працівників поліції також десять купюр номіналом по сто доларів США серії KF 59670017D, KB 22723515L, KB 86156244A, KF 62667679 C, KE 77490950A, KB 36414966M, HB 82532660H, KB 92966852D, KH 37249402A, AB 89364267T, які буде зберігати до вирішення справи по суті.
Зазначене безумовно свідчить про недотримання принципу законності під час здійснення досудового розслідування.
Оцінюючи надані суду протоколи проведення слідчих експериментів та СД-дисками, фото-таблицями, від 04.04.2014 року та від 05.09.2014 року із потерпілим ОСОБА_16 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_82 , ОСОБА_21 , здобуті під час досудового розслідування та досліджені під час судового розгляду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Тобто, під час слідчого експерименту дослідні дії складають його суть і є методом одержання та перевірки інформації.
Зі змісту наданих стороною обвинувачення протоколів проведення слідчих експериментів вбачається, що слідчий ніякого відтворення події, як і дослідів чи випробувань із потерпілим ОСОБА_16 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_82 , ОСОБА_21 , не проводив, а фактично провів їх допит.
За таких обставин, оскільки проведені під час досудового розслідування слідчі експерименти не відповідали меті та порядку їх проведення та фактично були допитами цих учасників процесу, а згідно до ст.23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, тому в даному випадку суд не може прийняти показання потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_82 , ОСОБА_21 , що містяться в наданих прокурором протоколах слідчих експериментів як докази.
Інші, надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні письмові докази, зміст яких розкрито вище, як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами не доводять пред`явленого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення у замаху на вчинення крадіжки.
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_82 , ОСОБА_21 , суд прийшов висновку про те, що своїми показаннями вони тільки підтвердили факт того, що 30.03.2014 року, у нічний час доби, ОСОБА_10 разом зі свідком ОСОБА_17 зайшли у відчинену квартиру АДРЕСА_3 , яка належить потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_63 , однак вказані показання ніяким чином не доводять причетність обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого їм злочину, а тому не можуть бути взяті судом до уваги, як доказ їх вини.
Також, суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_17 , який за дорученням потерпілого ОСОБА_16 здійснював записи розмов обвинуваченого ОСОБА_10 , щодо вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки такі іншими матеріалами справи не підтверджені.
При цьому, суд зазначає, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не спростована версія обвинуваченого ОСОБА_10 , що він намагався 30.03.2014 року викрити свідка ОСОБА_17 щодо вчинення ним крадіжки з квартири потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_98 .
Крім того, суд звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не вчинено жодних процесуальних дій щодо свідка ОСОБА_17 , який згідно досліджених доказів в суді вчиняв дії, спрямовані на крадіжку майна з квартири потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_98 .
Стаття 22 КПК України передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд у відповідності до ч. 6 зазначеної статті КПК, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Судом також відповідно до положень ч. 2 ст. 22 КПК України забезпечено рівність прав сторін кримінального провадження на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, та всебічно, повно й неупереджено досліджені всі надані сторонами докази.
Враховуючи фундаментальний принцип кримінального процесу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи положення ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у тому числі виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладений виключно на слідчого та прокурора та, у встановлених КПК випадках, на потерпілого, і аж ніяк не на суд.
За змістом ст. 19 Конвенції суд контролює дотримання державами сторонами Конвенції взятих на себе зобов`язань. Питання щодо допустимості доказів у справі, це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, буде справедливим (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», рішення від 9 червня 1998 року у справі «Тейксера де Кастро проти Португалії).
Гарантування права на справедливе здійснення правосуддя є однією з правових основ демократичного суспільства, ігнорування цього права не може виправдати поставлену мету (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Делькур проти Бельгії»).
Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Згідно до ст. ст. 62, 63 Конституції України, п. 2 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, а також ч.ч.2, 4 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і не встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь. Тягар доказування відповідно до КПК України покладений на прокурора, і саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. не реалізація цього обов`язку тягне за собою постановлення виправдувального вироку.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом (ч.2 ст.17 КПК України) недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді,- є та версія подія, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Такі висновки містяться у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбара, Мессеге і Ябордо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року ЄСПЛ вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Стороною обвинувачення не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про вчинення саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 замаху на крадіжку майна потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_98 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд вважає недоведеним факт вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінального правопорушення, оскільки не встановлено достатніх, належних та допустимих доказів для доведення їх винуватості, а тому обвинувачені підлягають виправданню.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді застави слід скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 у виді домашнього арешту закінчився.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_99 (яка є також правонаступником потерпілого ОСОБА_16 , у зв`язку з його смертю) до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду на підставі ч.3 ст.129 КПК України, у зв`язку з виправданням обвинувачених.
Арешт, накладений в даному кримінальному провадженніухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 1 квітня 2014 року, на майно слід скасувати.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 129, 369-371, 373-376 КПК України, суд,
ОСОБА_10 визнати не винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК Українита виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у виді застави скасувати.
ОСОБА_11 визнати не винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.15 ч.3, ст..28 ч.2, ст. 27 ч.5, ст. 185 ч.3 КК Українита виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст..28 ч.2, ст. 27 ч.5, ст. 185 ч.3 КК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у виді домашнього арешту закінчився.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_100 до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.
Скасувати в кримінальному провадженніпро обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст..28 ч.2, ст. 27 ч.5, ст. 185 ч.3 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 1 квітня 2014 року арешт на майно, а саме: дві гільзи від мисливських патронів калібру 12, тампон чоловічу шапку типу «Блайзер», матерчатий з слідами речовини бурого кольору, вісім слідів дактилоскопічного походження з квартири потерпілого ОСОБА_16 , гладкоствольну мисливську рушницю з помповою системою подачі боєприпасів та взводу затвору марки «Маверік» моделі 88, два сліди одорологічного походження, дерев`яну битку, два мобільні телефони марки «Samsung» та марки «Nokia», вісім слідів дактилоскопічного походження з автомобіля марки «Опель», карточку-замінник № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 про прийняття пістолета ПМ 1990 р.в., № НОМЕР_6 , 16 патронів та 2 магазини, флеш-карту (накопичувач пам`ять цифровий об`єм 8Gb), ключ з написом «Favor», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_8 , висновок про перевірку документів на право керування транспортним засобом, службове посвідчення МВС на ім`я ОСОБА_11 , сім карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», дві карти-замінники зброї № НОМЕР_9 , зв`язку з 18 ключів від замків з жетоном та печаткою-штампом, мобільний телефон марки «Самсунг», з шкіряним чохлом до нього, скасувати.
Речові докази компакт-диск з номерним позначенням «4361-DVR-Т47D», фотографію, на якій зображений потерпілий ОСОБА_16 з вдягнутими та тілі ланцюжком та хрестиком, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази диктофон марки «SONY IC Recorder ICD-PX312», інструкція користувача на українській мові та USB-кабель до нього, які зберігаються в камері схову прокуратури Закарпатської області, повернути потерпілій ОСОБА_63 як власнику.
Речові докази зв`язку з 18 ключів від замків з жетоном та печаткою-штампом, тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_8 , висновок про перевірку документів на право керування транспортним засобом, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Самсунг», з шкіряним чохлом до нього, сім карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», які зберігаються в ОСОБА_11 , залишити йому як власнику.
Речові докази чоловічу шапку типу «Блайзер»,, які зберігаються в камері схову прокуратури Закарпатської області, повернути ОСОБА_11 як власнику.
Речові докази два мобільні телефони марки «Samsung» та марки «Nokia», з сім картами оператора мобільного зв`язку «Лайф» та «Київстар», які зберігаються в ОСОБА_10 , залишити йому як власнику.
Речові докази флеш-карту (накопичувач пам`ять цифровий об`єм 8Gb), ключ з написом «Favor», вилучені у затриманого ОСОБА_10 , які зберігаються в камері схову прокуратури Закарпатської області, повернути ОСОБА_10 як власнику.
Речові докази гладкоствольну мисливську рушницю з помповою системою подачі боєприпасів та взводу затвору марки «Маверік» моделі 88, яка зберігається в ОСОБА_16 , залишити йому як власнику.
Речові докази службове посвідчення МВС на ім`я ОСОБА_11 , дві карти-замінники зброї №20, карточку-замінник №110 на ім`я ОСОБА_10 про прийняття пістолета ПМ 1990 р.в., № НОМЕР_6 , 16 патронів та 2 магазини, які зберігаються в камері схову прокуратури Закарпатської області, повернути в Головне управління національної поліції в Закарпатській області для подальшого спрямування.
Речові докази дві гільзи від мисливських патронів калібру 12, тампон матерчатий з слідами речовини бурого кольору, вісім шматків дактилоплівки з відкопійованим зображенням слідів, схожих на відбитки пальців рук людини, дерев`яну битку, які зберігаються в камері схову прокуратури Закарпатської області, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1