Справа № 202/5866/19
Провадження № 1-кс/202/9219/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
5 вересня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000159 від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 21.02.2019 року, в якому просить накласти арешт на автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборонивши будь-яким особам у володінні яких може перебувати дане майно, відчуження, розпорядження та використання. З метою забезпечення кримінального провадження залишити даний автомобіль на зберіганні на території спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ПП "Автоклуб" за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22к.
Клопотання обґрунтовано тим, що 21.02.2019 року на вул. Комсомольській смт. Царичанка Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час свого руху заднім ходом скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в руках тримав велосипед.
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, з якими був доставлений до КЗ «Царичанської ЦРЛ» ДОР.
21.02.2019 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 та розміщено на майданчику тимчасового тримання Царичаннського ВП за адресою: Дніпропетровська область, смт Царичанка, вул. Нагорна 9.
25.07.2019 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ було надано дозвіл на проведення огляду автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
26.07.2019 року слідчим було проведено огляд зазначеного автомобіля та встановлено, що на автомобілі є пошкодження задньої ножки, потертості під автомобілем, які можуть бути знищені в результаті використання транспортного засобу.
Слідчий вказує, що автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, у зв`язку з чим необхідно накласти на нього арешт.
У судове засідання слідчий не з`явився, в своєму клопотанні просив розглянути його без йог участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без виклику власника майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000159 від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2019 року був накладений арешт на автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.
Ухвалою слідчого судді від 16 квітня 2019 року було скасовано арешт автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 у частині заборони користування вказаним автомобілем.
За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 статті 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).
Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В своєму клопотанні слідчий ставить питання про арешт автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належать на праві власності ОСОБА_5 .
Між тим, необхідність повторного накладення арешту та застосування такого способу арешту як позбавлення права користування зазначеним автомобілем слідчим недоведена.

Слідчий суддя враховує, що арешт на автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 у вигляді заборони його відчуження та розпорядження ним вже накладено, при цьому протягом шести місяців з часу події правопорушення орган досудового розслідування мав можливість провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії з використанням цього автомобіля. Крім того, виявлені 26.07.2019 року пошкодження на автомобілі зафіксовані у протоколі огляду. Органом досудового розслідування не доведено необхідність повторної заборони користування цим майном. Зокрема матеріали клопотання слідчого не містять будь-яких даних щодо неможливості проведення подальших досліджень без вилучення цього транспортного засобу у власника.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000159 від 21.02.2019 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1