Справа № 754/8573/19
У Х В А Л А
Іменем України

11 червня 2019 року Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого Слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004318 від 09.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004318 від 09.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2019 приблизно о 16 годині 50 хвилин за адресою: м. Київ, вул. С. Лифаря, 5 у чоловіка, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено 31 згорток, в кожному з яких порошкоподібна речовина та дві пігулки. Крім цього, мобільний телефон «Мейзу» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з двома сім-картками з абонентськими номерами « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 »

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2019 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено:

- «Мейзу» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картками абонентськими номерами « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 »

09.06.2019 року вищевказаний мобільний телефон «Мейзу» було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна. Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного мобільного телефону іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон «Мейзу», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з двома сім- картками з абонентськими номерами « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 ».

На підставі викладеного, слідчий просить розглянути клопотання та винести ухвалу про накладення арешту.

Слідчий слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився. Подано заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Неприбуття слідчого, у відповідності до ч.1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП у місті Києві, перебувають матеріали досудового розслідування №0004318 від 09.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2019 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин за адресою: м. Київ, вул. С. Лифаря, 5 у чоловіка, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено 31 згорток, в кожному з яких порошкоподібна речовина та дві пігулки. Крім цього, мобільний телефон «Мейзу» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з двома сім-картками з абонентськими номерами « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 »

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2019 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено:

- «Мейзу» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картками абонентськими номерами « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 »

09.06.2019 року вищевказаний мобільний телефон «Мейзу» було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, на час проведення досудового розслідування, а також проведення комп`ютерно-технічної експертизи, для з`ясування факту та змісту спілкування між ОСОБА_5 та третіми особами з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також для підтвердження використання вищезазначеного мобільного телефону під час незаконної діяльності ОСОБА_5 , виникла необхідність накласти арешт.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна довів правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та встановивши відсутність наслідків арешту майна для інших осіб. Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004318 від 09.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:
?мобільний телефон «Мейзу», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з двома сім-картками з абонентськими номерами « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 », до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: