ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1572/19 Справа № 180/90/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора області на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одружений, працює на посаді монтера колії структурного підрозділу Нікопольська дистанція колії Регіональної філії Придніпровська залізниця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як установлено судом, 05 січня 2019 року, приблизно в період часу з 11-00 год. до 11-45 год., обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на території виділу 3 кварталу 29 Ворошилівського урочища ДП Марганецьке лісове господарство, лісові насадження якого відносяться до захисних лісових насаджень - рекреаційно-оздоровчих лісів, всупереч установленому законом порядку, не маючи будь-яких дозвільних документів на проведення рубки деревини, з метою заготівлі дров для продажу, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили, умисно відділив від кореня стовбури одного дерева породи «Акація» та шести дерев породи «Дуб звичайний», вчинивши їх незаконну самовільну порубку, при цьому заподіявши матеріальну шкоду інтересам держави в особі ДП «Марганецьке лісове господарство» на загальну суму 8394,99 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразились у незаконній порубці дерев в інших особливо охоронюваних лісах, кваліфіковано за ч. 3 ст. 246 КК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року скасувати, а кримінальне провадження №0000013 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення.
Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що 01 січня 2019 року набрав чинності Закон України №2531-VIII від 06 вересня 2018 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів.
Також вказаним Законом внесено примітку до вказаної статті, відповідно до якої істотною шкодою вважається така шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
З набранням чинності цим законом змінилось поняття «істотної шкоди» як ознаки складу злочину, передбаченої ч. 1 ст. 246 КК України, що призвело до часткової декриміналізації.
Чинна редакція ч. 1 ст. 246 КК України, охоплює істотну шкоду, яка досягла розміру, що у дві тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян або іншу істотну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Частина 3 статті 246 КК України визначає кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, а саме: 05 січня 2019 ОСОБА_7 здійснив незаконну порубку дерев, заподіявши шкоду ДП Марганецьке лісове господарство на загальну суму 834,99 грн. Заподіяння іншої істотної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів в обвинувачення не пред`являлось.
Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, для цілей кваліфікації кримінальних правопорушень оподатковуваний мінімум доходів громадян обчислюється на рівні щіткової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті цього Кодексу, п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на один місяць), встановленого законом про державний бюджет на 01 січня відповідного року і з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2019 року, встановленого статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 19 рік (1921,00 грн.), податкова соціальна пільга у відповідному році складає 0,50 грн. (половина розміру прожиткового мінімуму).
Відтак на час вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому діяння мінімальний розмір істотної шкоди як ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК Україги, мав би становити 1921000 грн., а згідно з обвинувальним актом йому пред`явлено обвинувачення у заподіянні ДП Марганецьке лісове господарство шкоди у розмірі 8394,99 гривень, що нині не є злочином.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння і набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, набрав чинності закон, яким скасовано кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою.
Таким чином, у даному випадку відбулася часткова декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність ст. 246 КК України), а саме визначено розмір істотної шкоди (дві тисячі і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів), тому підстави для притягнення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 246 КК України відсутні у зв`язку з декриміналізацією відповідальності за вчинення злочинного діяння, передбаченого цією статтею.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, тягне за собою скасування судового рішення.
Водночас, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи так і за результатами її судового розгляду.
З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, а тому і законного судового рішення.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 05 січня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на території виділу 3 кварталу 29 Ворошилівського урочища ДП Марганецьке лісове господарство, всупереч установленому законом порядку, не маючи будь-яких дозвільних документів на проведення рубки деревини, з метою заготівлі дров для продажу, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили, умисно відділив від кореня стовбури одного дерева породи Акація та шести дерев породи Дуб звичайний, вчинивши їх незаконну самовільну порубку. Матеріальна шкода, спричинена діями обвинуваченого інтересам держави в особі ДП Марганецьке лісове господарство склала суму в розмірі 8394,99 грн.
Діяння ОСОБА_7 було інкриміновано за ч. 3 ст. 246 КК України, яка визначає кримінальну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 246 КК України (незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду), вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Проте, колегія суддів не погоджується за таким вироком суду, оскільки засуджуючи ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 246 КК України, суд першої інстанції не врахував наступних положень.
Так, 01 січня 2019 року набрав чинності Закон України №2531-VIII від 06 вересня 2018 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів.
Також вказаним Законом внесено примітку до ст. 246 КК України, відповідно до якої істотною шкодою вважається така шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
З набранням чинності цим законом змінилось поняття істотної шкоди як ознаки складу злочину, передбаченої ч. 1 ст. 246 КК України, що призвело до часткової декриміналізації.
Чинна редакція ч. 1 ст. 246 КК України, охоплює істотну шкоду, яка досягла розміру, що у дві тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян або іншу істотну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Частина 3 ст. 246 КК України визначає кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Відтак на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 246 КК України мінімальний розмір матеріальної шкоди спричиненої ДП Марганецьке лісове господарство мав би становити 1921000,00 грн., в той час, як згідно обвинувального акту розмір матеріальної шкоди становить суму в розмірі 8394,99 грн., що нині не є злочином.
Таким чином, із вищенаведеного вбачається, що відбулась декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність, а саме до ст. 246 КК України та визначено розмір істотної шкоди, який повинен значно перевищувати спричинену обвинуваченим шкоду в розмірі 8394,99 грн., а тому підстави для притягнення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 246 КК України відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння і набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, набрав чинності закон, яким скасовано кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою.
Тож, оскільки підстави для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності відсутні у зв`язку із декриміналізацією кримінального правопорушення, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року та закриття кримінального провадження №0000013 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.
А тому, керуючись положеннями ст. ст. 284, 404, 407, 409, 413 КК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області задовольнити.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року скасувати.
Кримінальне провадження №0000013 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_4
ОСОБА_3