У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2019 у справі №522/10673/19, провадження №1-кс/522/14553/19, задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на предмети, документи та товарно-матеріальні цінності, які були вилученні 25.07.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ФОП ОСОБА_3 до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений на майно, посилаючись на той факт, що клопотання слідчого не містило жодного доказу на обґрунтування необхідності та правомірності арешту майна, вилученого під час проведення обшуку, а також не доведення причетності власника майна до кримінального провадження № 000033 та до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Крім того, як зазначає представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 , власнику майна не повідомлялось про підозру у вчиненні будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. Він не є також обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Заявник також зазначає, що слідчим не надано жодного доказу у відповідності до вимог ст.84 КПК України, який би підтверджував вчинення власником майна кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, які описує слідчий.
На підставі викладеного представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 , вважає, що на даний час відсутня потреба в перебуванні вказаного майна під арештом і останній підлягає скасуванню.

В судове засідання ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 не з`явились, надали заяву, згідно якої просили розглянути справу за їх відсутності.
Слідчий чи прокурор в судове засідання не з`явились. Згідно заяви слідчого, останній просить провести судове засідання без його участі.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В судовому засіданні з клопотання про скасування арешту з майна представника власника майна та досліджених матеріалів встановлено, що Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №000033 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1, ч. 3 ст.212 КК України.

Згідно матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що невстановлені особи протягом 2018-2019 років, діючи умисно, використовуючи реквізити підприємств-імпортерів, які здійснюють ввезення товарно-матеріальних цінностей на територію України через Одеську митницю ДФС, шляхом заниження фактурної вартості товарів, підміни їх номенклатури та супровідних документів, внесення до них недостовірних відомостей, зміни маршруту товарів та місць їх відвантаження, ухилились від сплати податків та інших обов`язкових платежів на загальну суму понад 5 млн.грн., що призвело до фактичного ненадходження коштів до державного бюджету в особливо великих розмірах.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що до незаконної діяльності причетний ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_1 ), який є фізичною особою підприємцем з 2008 року, основний вид діяльності роздрібна торгівля одягом. ОСОБА_6 перебуває на обліку в ГУ ДФС в Одеській області, Південне управління у м. Одесі, Приморська ДПІ (Приморський район м. Одеси), є платником єдиного податку 2 групи (осяг доходу відповідно до ст. 291 Податкового кодексу України, протягом календарного року не повинен перевищувати 1 500 000 грн.)

Згідно наявної інформації встановлено, що ОСОБА_6 придбає товари широкого асортименту, які імпортуються на митну територію України з Китаю, в подальшому вказаний товар реалізує на території м. Одеси та Одеської області через мережу магазинів «Економ» за готівкові кошти без фактичного відображення отриманих доходів в податковій звітності.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_6 в 2017 році задекларував обсяг отриманого доходу у сумі 390 800 грн., в 2018 році 425 300 грн.

Однак фактично встановлено, що на даний час на території м. Одеси та Одеської області розташовано 75 магазинів «Економ», які підконтрольні ОСОБА_6 . Згідно наявної інформації мінімальна добова виручка одного магазину становить в середньому 4 000 грн., місячний дохід становить близько 120 000 грн. Фактично вся виручка від господарської діяльності вказаних магазинів надходить до гр. ОСОБА_6 , що за 2018 рік склало близько 108 млн.грн.

З урахуванням вищевикладеного, вбачається що ФОП ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_1 ) протягом 2017-2018 років ухилився від сплати єдиного податку на суму понад 5 млн. грн., що є коштами в особливо великих розмірах
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що офісне приміщення де зберігаються документи мережі магазинів «Економ», що мають доказове значення для кримінального провадження розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 25.07.2019 згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси проведено обшук за вищевказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено предмети, документи та товарно-матеріальні цінності.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2019 у справі №522/10673/19, провадження №1-кс/522/14552/19, задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на предмети, документи та товарно-матеріальні цінності, які були вилученні 25.07.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт було накладено обґрунтовано, однак, на цей час правові підстави для подальшого арешту вказаного майна відпали.

Так,зважаючи на той факт, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси винесена без наданих представником власника майна пояснень та доказів існують підстави для скасування арешту майна.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
З досліджених матеріалів вбачається, що ФОП ОСОБА_3 з 20.02.2007 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, основним кодом КВЕД якого є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.78). Свою господарську діяльність він здійснює за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідними договорами оренди приміщень.

Окрім цього, в ухвалі про арешт майна йдеться мова про ФОП ОСОБА_6 , який здійснює протиправну діяльність. При цьому вилучене майно належить саме ФОП ОСОБА_3 . Слідчим не надало доказів на підтвердження причетності ОСОБА_3 до кримінального провадження. За час перебування вказаного в клопотанні майна та документів під арештом, орган досудового розслідування мав можливість дослідити його в повному обсязі та здійснити необхідні органу досудового розслідування дії.

За таких обставин, суд зважаючи на зазначені обставини, вважає, що подане заявником клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки існують передбачені Законом підстави для скасування арешту на майно.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотанняпредставника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 30.08.2019 р. задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2019 у справі №522/10673/19, провадження №1-кс/522/14553/19 на тимчасово вилучене майно, вилучене в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження №000033, у приміщенні за адресою: м. Одеса, провулок Генерала Вишневського, буд. 13/1, а саме: інформація щодо оренди приміщень магазинів за вересень місяць 2018 року на 19 арк.; папка червоного кольору в якій містяться акти здачі-прийняття виконаних робіт; рахунки на оплату, договори з додатками за 2017-2018 роки у загальній кількості на 75 арк.; накладні щодо переміщення товарів за вересень 2018 року з складського приміщення до магазинів у загальній кількості на 74 арк.; прибуткова накладна № 817 від 12.07.2018 на 2 арк.; видаткова накладна № 000038587 на 2 арк.; дані щодо працівників магазинів на 10 арк; папка швидкозшивач зеленого кольору в якій містяться чорнові записи щодо діяльності мазанину, а саме: придбання товарів, зокрема: накладні на постачання, видаткові накладні, замовлення товарів, комерційні пропозиції, підсумкові накладні та інше за листопад та грудень місяць 2017 року у загальній кількості 424 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8471 від 16.09.2018 на 1 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8479 від 16.09.2018 на 2 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8558 від 18.09.2018 на 1 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8694 від 20.09.2018 на 1 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8693 від 20.09.2018 на 1 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8691 від 20.09.2018 на 1 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8692 від 20.09.2018 на 1 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8599 від 18.09.2018 на 2 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8149 від 09.09.2018 на 1 арк.; накладна щодо переміщення товарів № 8613 від 20.09.2018 на 1 арк.; папка швидкозшивач рожевого кольору в якій містяться чорнові записи щодо діяльності мазанину, а саме: придбання товарів, зокрема: накладні на постачання, видаткові накладні, замовлення товарів, комерційні пропозиції, підсумкові накладні та інше за квітень-липень місяць 2017 року у загальній кількості 564 арк.; документи щодо інвентаризації товарів на складі № 8 від 05.03.2018 на 10 арк.; відомість щодо товарів на складі за червень місяць 2019 року на 2 арк.; документи щодо інвентаризації товарів на складі № 26 від 06.06.2019 на 6 арк.; документи щодо інвентаризації товарів на складі № 29 від 06.06.2019 на 7 арк.; документи щодо інвентаризації товарів на складі № 27 від 06.06.2019 на 7 арк.; документи щодо інвентаризації товарів на складі № 28 від 06.06.2019 на 6 арк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
14.08.2019