Номер провадження: 11-кп/813/1474/19
Номер справи місцевого суду: 496/2507/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 16.08.2019 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000743, внесеному до ЄРДР 19.10.2018 року,
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області, від 16.08.2019 року був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №0000743, внесеному до ЄРДР 19.10.2018, внесеному до ЄРДР 19.02.2018 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням КПК України і практики ЄСПЛ, звертає увагу на відомості про особу обвинуваченого.

У зв`язку з викладеним, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 16.08.2019 року і ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду та захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний

суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість обвинувачення, висунутого ОСОБА_8 , апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що зазначені доводи є обґрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог КПК України, що потягло ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України КК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовую, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник вказувала на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству, надавав пояснення, жодним чином не перешкоджав розслідуванню, з учасниками провадження не спілкувався.

Апеляційний суд приймає до уваги вік обвинуваченого, той факт, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, зокрема, проживає разом із своєю сім`єю, до застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою постійно працював, де позитивно характеризувався, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах провадження (а.к.п. 20-23).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту відносно того, що всі слідчі дії виконані, злочин, я кому обвинувачується ОСОБА_8 вчинений без умислу.

Апеляційний суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі жодним чином не перешкоджав кримінальному провадженню, від органів досудового розслідування чи суду не переховувався. Вказані доводи прокурором спростовані не були.

Апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є повинно бути переконливо доведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у п.3 статті 4 Конвенції ( «Шишков проти Болгарії», «Тасе проти Румунії»).

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи сторони обвинувачення і оскарженої ухвали про наявність підстав для продовження строку найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Відповідно до положень п.2) ч.1 ст.409, п.3) ч.1 ст.411 КПК України, неповнота судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є підставою для скасування судового рішення, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженої ухвали районного суду.

Відповідно до п.4) ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 16.08.2019 року, якою було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000743, внесеному до ЄРДР 19.10.2018 року, в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 10.11.2019 року включно, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години по 06 годину наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та начальнику Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4