Справа № 1-34/03 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1085/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2019 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 від 19 квітня 2019 року про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за виключними обставинами у зв`язку з відсутністю підстав для такого перегляду.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що суд І інстанції не забезпечив участь в судовому засіданні всіх учасників судового провадження, в тому числі потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Зазначає, що неодноразово звертався до Стрийського відділу поліції, Стрийської прокуратури та Стрийського міськрайонного суду Львівської області з різних підстав та із заявою про порушення кримінальної справи відносно потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також у зв`язку із зловживаннями слідчого, прокурора, суду в ході кримінального провадження, однак кримінальні справи порушені не були.

Акцентує, що 27 лютого 2019 року він направив заяву про порушення кримінальних справ до Стрийського міськрайонного суду Львівської області, звідки таку направлено до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, однак жодної відповіді з цього приводу немає.

Наголошує, що вироком апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за показаннями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а не за висновками судово-медичних експертиз № 47, 51 від 27 січня 2003 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Разом з тим, покликається на те, що в ухвалі Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2019 року не оспорюється факт завідомо неправдивих свідчень потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що у відповідності до вимог ч.4 ст. 459 КПК України не потребує встановлення вироком суду чи підтвердження постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження.

Вважає неправомірним залишення без задоволення його заяви.

Також зазначає, що суд І інстанції не оспорює, що окремою постановою колегії суддів апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року встановлено недоліки попереднього розслідування по кримінальній справі.

Наведене, на його думку свідчить про істотні порушення судочинства, які вплинули на законність і обґрунтованість судового рішення у зв`язку з чим таке підлягає скасуванню.

Звертає увагу на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав 04 вересня 2019 року, а апеляційну скаргу подав 05 вересня 2019 року.

Просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2019 року, скасувати таку і призначити новий розгляд в суді І інстанції в порядку глави 34 КПК України.

Оскільки засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання поза межами України, а саме у ФБУ ВК №18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу і у своїй апеляційній скарзі не зазначив про бажання брати участь в апеляційному розгляді, колегія суддів вважає за можливе проводити такий за відсутності засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_6 , думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
П.2 ч.2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Згідно частини третьої вищезгаданої статті для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відтак, апеляційний суд не вирішує питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду від 29 липня 2019 року, так як вважає, що засуджений ОСОБА_6 цього строку не пропустив, а апеляційну скаргу подав в межах строку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 395 КПК України.

Ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Главою 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються, зокрема, зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Дані обставини, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за виключними обставинами у зв`язку із зловживанням слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження та завідомо неправдивими показаннями потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .
На думку колегії суддів, за відсутності встановлених у процесуальний спосіб даних, які б підтверджували доводи заяви засудженого ОСОБА_6 , судом І інстанції вірно не оцінено вищевказані обставини як виключні.
Так, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, їх оцінки з точки зору істотності для даної конкретної справи, дослідження таких та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених або виключних обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
Доводи засудженого ОСОБА_6 , викладені в заяві про перегляд вироку за виключними обставинами зводяться до незгоди з обвинувальним вироком суду та до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом при винесенні вироку і були предметом перевірки судом касаційної інстанції, а отже не є виключною обставиною для перегляду вироку.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суддя місцевого суду, дослідивши матеріли заяви засудженого ОСОБА_6 та оглянувши матеріали справи №1-34/03 з покликанням на норми законодавства, підставно залишила заяву без задоволення і належним чином мотивувала це в своїй ухвалі, з чим погоджується і апеляційний суд.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2019 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 від 19 квітня 2019 року про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за виключними обставинами без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4