Провадження № 1-кп/344/305/19
У Х В А Л А

19 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд в складі головуючої-судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.187 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Представник державного обвинувачення подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, посилаючись на ризики визначені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не відпали, зокрема, щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків, котрі ще не допитані в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити. Просить змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою на домашній арешт; вказує на відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, звертає увагу суду, на те, що обвинувачений вливати на свідків та вчиняти інші злочини не буде, на відсутність доказів його вини; обвинувачений має постійне місце проживання, тому переховуватися не буде; має ряд тяжких хвороб, тривалий час обвинувачений знаходиться під вартою, та практику ЄСПЛ з цього питання, про що подав письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підтримав клопотання захисника, просить його задоволити; звертає увагу суду що він тривалий час знаходиться під вартою, та практику ЄСПЛ з цього питання, на стан свого здоров`я.

Колегія суддів звертає увагу, що на даний час судове провадження ще не розглянуто.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину із погрозою застосуванням насильства, наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків, котрі ще не допитані в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд також враховує те, що на досудовому слідстві по даному кримінальному провадженні обвинуваченому було обрано запобіжний захід підписку про невиїзд, яку він порушив, виїхавши в Російську Федерацію та з 30.07.2013 року перебував в міждержавному розшуку по даному кримінальному провадженні. Також, на переконання суду, виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Обставини, що слугували підставою застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задоволити, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою слід продовжити на строк до 60 днів. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того в судовому засіданні 19 вересня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 висловлював ряд погроз, в тому числі і складу суду в зв`язку із чим, отримав попередження від головуючої щодо належної поведінки в судовому засіданні.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України про які вказано вище.

На підставі наведеного та керуючись ст.177, ст.183, ст.331, ст.369-372 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 17 листопада 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику УВП №12.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Головуюча-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3