Справа № 694/1540/19
Провадження №1-кп/694/172/19
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
19.11.2019 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участі:прокурора ОСОБА_3
сторони кримінального провадження:
обвинувачений ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уроженця та жителя
АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, освіта
середня, не одруженого,на утриманні неповнолітніх дітей не маючого,не працюючого,раніше не
судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 ,28.04.2019 року близько 23.15 год. перебуваючи в приміщенні будинку культури,що знаходиться за адресою вул.Б.Хмельницького,58 в с.Водяники, Звенигородського району,Черкаської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин,наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока ОСОБА_5 ,внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 згідно висновку експерта №05-9-01/111 від 27.05.2019 року отримав тілесні ушкодження у вигляді синця лівої навколо очної ділянки та двох саден на межі брови і верхньої повіки лівого ока,які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином,своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст.125 ч.2 КК України-умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я..
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за вчинене кримінальне правопорушення, свою вину визнав повністю і суду пояснив,що, дійсно,28.04.2019 року близько 23.15 год. він прийшов до будинку культури,що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та зайшов у приміщення із пляшкою пива,де до нього підійшов директор будинку культури ОСОБА_5 ,який сказав йому щоб він вийшов із приміщення і відштовхнув його,він вийшов з приміщення,де на вулиці залишив пляшку пива,а сам повернувся всередину приміщення підійшовши до ОСОБА_5 ,якому наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока на грунті раптово виниклих неприязних відносин,так як перебував в стані алкогольного сп`яніння.До потерпілого підходив два рази та просив пробачення.В скоєному щиро кається та просить суд його суворого не карати,оскільки у нього батько являється інвалідом 2 групи.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив,про те,що він працює директором будинку культури в с.Водяники,Звенигородського району,Черкаської області,так 28.04.2019 року близько 23.20 год. у приміщенні будинку культури було багато відвідувачів,оскільки було свято Пасхи,зайшов ОСОБА_4 і у нього в руках була пляшка алкогольного напою,він підійшов до нього,зробив зауваження та попросив вийти з приміщення,останній вийшов з приміщення,але потім повернувся і підійшовши до нього наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока,розбивши при цьому окуляри.
ОСОБА_4 дійсно підходив два рази ввечері та просив пробачення,але він вважає,що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння,а тому не сприймає це як вибачення обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ,склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.2 ст.125 КК України.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з"ясовувати вік, стан здоров"я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім"ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_4 ,21 рік,має молодий вік,раніше не судимий,не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога згідно довідок №147 та №121 Звенигородської ЦРЛ поліклінічного відділення від 22.05.2019 року,за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 ,судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає йому покарання у виді громадських робіт, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.
По справі процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370,373, 374,393 КПК України,суд,-
з а с у д и в :
визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального Кодексу України і призначити покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 судом не обиралися.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя