УХВАЛА
Іменем України

20.11.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі власника майна ОСОБА_3

розглянувши внесене старшим слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000978, зареєстрованого 17.11.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,
ВСТАНОВИВ:

Слідчийзвернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що 16.11.2019 року близько 23:30 год. за адресою: Житомирська область, Житомирський район, 143 км. а/д «Київ-Чоп» працівниками УПП було зупинено автомобіль марки «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час огляду свідоцтва про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу виявлено ознаки підробки.

17.11.2019 вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000978 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської місцевої прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 01 години 02 хвилини 17.11.2019 року по 01 годину 40 хвилин в ході проведення огляду місця події за адресою: Житомирська область, Житомирський район, 143 км. а/д «Київ-Чоп», поблизу с. Сонячне було виявлено та вилучено автомобіль марки «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 », які відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

17.11.2019 автомобіль марки «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 » визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий зазначає, що з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також з метою проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій з вищезазначеним майном, в тому числі і проведення судової експертизи, виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначений автомобіль марки «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 », вилучених у ході проведення огляду місця події від 17.11.2019 року.

Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд клопотання про арешт майна у їх відсутність, вимоги клопотання підтримують.

Фактичний власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, натомість просив повернути автомобіль. Додав, що транспортний засіб придбав півроку тому у м. Сквира, однак не встиг переоформити.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000978 від 17.11.2019 року Житомирським РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України.

Як слідує із доданої до клопотання копії протоколу огляду місця події від 17.11.2019 слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирської області ОСОБА_4 було виявлено та вилучено автомобіль марки «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 ».

Постановою від 17.11.2019 слідчий ОСОБА_4 визнав вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу речовими доказами у кримінальному провадженні №0000978.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені при розгляді клопотання, предмет досудового розслідування, а також те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 » є речовим доказом у кримінальному провадженні та з метою збереження зазначеного доказу, слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про арешт автомобіля, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні зазначає, що саме з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучений транспортний засіб, однак при цьому на підтвердження таких висновків не посилається на жодний доказ у провадженні.

Крім того, слідчим у клопотанні не доведений факт того, що вилучений автомобіль є об`єктом правопорушення та в подальшому може бути доказом у кримінальному провадженні та який підлягає відповідному арешту в порядку ст.170 КПК України.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У даному випадку, зважаючи на недоведеність слідчим використання вилученого автомобіля як доказу в кримінальному проваджені, накладений арешт на вище зазначене майно не може не призвести до порушення прав відповідних власників на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, в матеріалах судового провадження відсутні докази висунутої підозри власнику майна у причетності до вчиненого кримінального правопорушення та відсутні будь-які дані, які б вказували на можливу причетність цієї особи до розслідуваного кримінального правопорушення. Вилучене майно не підлягає спеціальній конфіскації та конфіскації майна як виду покарання та не може бути використане задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального пр авопорушення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про арешт вказаного у клопотанні автомобіля марки «Форд Мондео» д.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_2 », видане на ім`я ОСОБА_6 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000978 повернути безоплатно ОСОБА_3 автомобіль марки «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя