Провадження № 11-сс/4820/399/19
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003731 8 серпня 2019 року за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року, -
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Південно-Західного ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 . Застосовано до
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Хмельницький, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
ОСОБА_7 звільнено з-під варти негайно.
Визначено строк дії ухвали до 7 жовтня 2019 року включно.
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що саме такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні наявний, однак ОСОБА_7 є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, вину визнає, співпрацює зі слідством, добровільно з`явився до відділку поліції. Підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, для затримання ОСОБА_7 в органу досудового розслідування не було.

З такою ухвалою прокурор не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалу вважає незаконною, прийнятою з істотним порушенням вимог КПК України.

Судом безпідставно не враховано наявність ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, високий рівень суспільної небезпеки останнього та його схильність до вчинення умисних злочинів, що повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину з застосуванням насильства, кінцеві наслідки якого ще невідомі, враховуючи клінічний стан потерпілого.
Не враховано наявність реального ризику того, що перебуваючи на волі ОСОБА_10 продовжуватиме займатися злочинною діяльністю шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний не вперше притягується до кримінальної відповідальності, адже має погашену судимість за ст. 185 КК України.
ОСОБА_7 також може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого КПК України, є необґрунтованим та недоцільним.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 7 серпня 2019 року близько 1 год. 50 хв., перебуваючи неподалік під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_2 , розпочав словесну суперечку із ОСОБА_11 . В ході вказаного конфлікту з мотивів раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , 7 серпня 2019 року близько 2 год., знаходячись у під`їзді № 1, будинку АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_11 та тримаючи в правій руці дерев`яну дубинку по типу бейсбольної бити, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо їх настання, наніс нею один удар в область голови ОСОБА_11 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку важкого ступеня, епідоральної гематоми над лівою скронево-тім`яною часткою, вдавленого перелому кісток склепіння черепа, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні в момент заподіяння.
Дане кримінальне правопорушення 8 серпня 2019 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003731, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України.

8 серпня 2019 року о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

8 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

9 серпня 2019 року слідчий СВ Південно-Західного ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В його обґрунтування зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, та існує передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик щодо незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом погроз застосування фізичної сили, або застосування фізичної сили до останніх з ціллю зміни їх показів.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя на виконання вимог ст. 178 КПК України врахував вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, характеризуючі дані про його особу, зокрема, молодий вік, наявність на утриманні малолітньої дитини, визнання вини, співпраця зі слідством, добровільне з`явлення до відділку поліції та дійшов правильного висновку про застосування щодо останнього домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що на цій стадії провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою та обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Прокурором не надано апеляційному суду достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, не зможе запобігти доведеному під час судового розгляду ризику. В апеляційному суді не встановлено фактів порушень підозрюваним обраного йому запобіжного заходу та покладених на нього процесуальних обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення та наявність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою (п. 30 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 60 рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року «Єлоєв проти України»).

Доводи апеляційної скарги про неврахування того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому суд неправильно обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не ґрунтуються на змісті оскарженої ухвали та вимогах закону.

Так, слідчий суддя при постановлені ухвали взяв до уваги, відповідно до ст. 178 КПК України, обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Будь-яких інших обмежень для застосування вказаного запобіжного заходу КПК України не містить.
Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом, може незаконно впливати на свідків, не заслуговує на увагу, оскільки не ґрунтується на вимогах закону та змісті оскаржуваної ухвали.

Так, зазначений апелянтом ризик був врахований слідчим суддею, у зв`язку з чим оскарженою ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Зазначений прокурором ризик можливого переховування ОСОБА_7 є необґрунтованим, враховуючи те, що в останнього є постійне місце проживання, зокрема: АДРЕСА_1 .

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Доводи апелянта наявність у ОСОБА_7 погашеної судимості за ст. 185 КК України суд до уваги не приймає, оскільки останній, як вбачається із клопотання, на момент його подачі в силу ст. 89 КК України є несудимим.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 7 жовтня 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Хмельницької місцевої прокуратури без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3