Справа № 157/761/19
Провадження №1-кп/157/50/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2019 року за № 0000200, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив :

ОСОБА_4 21 квітня 2019 року близько 18 години, знаходячись на території власного домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, завдав один удар сумочкою (барсеткою) та один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки лівого ока з переходом на скулову ділянку, які, згідно з висновком експерта № 14 від 23 квітня 2019 року, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив, що 21 квітня 2019 року дійсно наносив потерпілій удари, тілесні ушкодження, проте яким чином та скільки разів її вдарив не пам`ятає, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння, просив вибачення та суворо його не карати. Пояснив також і те, що потерпіла не раз провокує його щоб ударити її, ображає поганими словами, він намагався примиритися з потерпілою та просив у неї не підтримувати звинувачення.

Окрім визнання вини самим обвинувачени ОСОБА_4 , його винуватість в умисному легкому тілесному ушкодженні, заподіяному потерпілій ОСОБА_6 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З показань в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що обвинувачений є її колишнім чоловіком, вони проживають в одному житловому будинку, проте спільного господарства не ведуть і стосунків не підтримують. Весною 2019 року, на Вербну неділю, обвинувачений ОСОБА_4 , приїхавши з сезонних заробітків та будучи у стані алкогольного сп`яніння, наніс їй в обличчя барсеткою один удар в той час, як вона перебувала на вулиці з ОСОБА_7 , за те, що відмовилася занести його сумки до будинку. В подальшому вона пішла у хлів, однак ОСОБА_4 забіг у цей же хлів за нею і наніс їй ще один удар кулаком правої руки в обличчя, від чого вона похилилася, і, в свою чергу, схопила за металеву палицю щоб оборонятися та попередила обвинуваченого щоб він її не чіпав. Відразу після цього останній вийшов на вулицю та брався за вили, що й бачила ОСОБА_7 , яка подзвонила її матері. Примиритися вона з обвинуваченим не бажає, оскільки тілесні ушкодження він наносив їй ще й раніше. Обвинуваченого вона ображає поганими словами лише тоді, коли він до неї безпричинно чіпляється.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання про те, що в один з днів 2019 року, коли вона з потерпілою ОСОБА_6 сиділа біля будинку останньої на лавці, приїхав обвинувачений ОСОБА_4 та, будучи у стані алкогольного сп`яніння, вказав потерпілій занести додому сумки, а коли остання відмовилася, то наніс їй один удар барсеткою по голові. Після цього потерпіла ОСОБА_6 пішла у хлів, а обвинувачений ОСОБА_4 пішов у цей же хлів за нею, а згодом вона (свідок) пішла до цього ж хліва, бачила як обвинувачений на вулиці хапався за вили, нанесення удару потерпілій обвинуваченим у хліві вона не бачила.

З показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 вбачається, що в той день, коли обвинувачений ОСОБА_4 наніс її дочці ОСОБА_6 тілесні ушкодження, що їй відомо зі слів дочки, вона особисто бачила свою дочку розшарпаною та заплаканою коли прибігла до її будинку. Дочка ОСОБА_6 в той день пішла ночувати до неї. Коли приїжджає додому з сезонних заробітків обвинувачений ОСОБА_4 , остання постійно проживає у неї, оскільки колишній зять вчиняє сварки та наносить дочці тілесні ушкодження.

Показання потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюючи один одного, і у своїй сукупності відображають ті події, які мали місце 21 квітня 2019 року на території домогосподарства обвинуваченого та потерпілої. Підстав ставити під сумнів їх достовірність та правдивість немає, а тому суд бере за основу такі показання при постановлені вироку.

Окрім того, показання потерпілої ОСОБА_6 узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, з протоколу проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2019 року та фототаблиць до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту детально показала та пояснила де та яким способом обвинувачений спричинив їй тілесні ушкодження, а саме, останній наніс один удар барсеткою, яку тримав в правій руці, в ліву частину обличчя потерпілої, коли вона сиділа на лавці біля свого домогосподарства, та один удар, коли вона знаходилася в хліві, кулаком правої руки у ліве око, від чого вона відхилилася, що відповідає її показанням у судовому засіданні.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 14 від 23.04.2019 року, у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці обличчя, дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету (предметів), без відображення контактуючої поверхні останнього (останніх), можливо при обставинах, вказаних обстежуваною, терміном утворення не більше 2-3 доби до моменту обстеження , кількістю контактів не менше одного. Судово-медичних даних про те, що вищевказане ушкодження утворилось при падінні з висоти власного зросту немає. Виявлене тілесне ушкодження в потерпілої ОСОБА_6 у вигляді синця в ділянці обличчя за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання про те, що він не був очевидцем нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій і про зазначені події йому відомо зі слів родичів, у зв`язку з чим суд не вбачає правових підстав для визнання показань цього свідка допустимим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним і відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посереднього, офіційно не працевлаштований, однак періодично виїжджає на заробітки за межі території України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, просив вибачення та висловлював жаль з приводу вчиненого.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що обвинувачений у судовому засіданні не заперечив, та вчинення злочину щодо колишнього подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, особу обвинуваченого і те, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки останнього для суспільства оцінено органом пробації як середній, а також думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу, і майновий стан обвинуваченого, суд дійшов висновку, що доцільно та необхідно признати йому покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На думку суду, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, і змусить його поважати закони суспільства.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, з огляду на вищенаведене, суд не вбачає.

Підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1