Провадження № 1-кп/243/987/2019
Справа № 236/4178/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2019 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Слов`янського міськрайонного суду (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄДРДР за № 0000648 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_4 », ІПН НОМЕР_1 , освіта середня спеціальна, за спеціальність електромонтер, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не є інвалідом, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
09 вересня 2019 року, в першiй половині дня, знаходячись в примiщеннi «Бар-магазину» № 5 СТ «Кооператор», який розташований по вул. Свободи, б/н, поруч з перехрестям вул. Свободи та вул. Ринковій в м. Лимані Донецької областi, ОСОБА_3 , побачив мобiльний телефон «Samsung» «Galaxy 15», який знаходився на одному зi столiв. Реалiзуючи свiй злочинний намiр, що виник раптово, дiючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивiв, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його дiями нiхто не спостерiгає, шляхом вiльного доступу, взяв лiвою рукою вказаний мобiльний телефон та поклав його до лiвої кишенi одягнутих на ньому шортiв, тим самим викрав мобiльний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy 15», вартiстю 1833 гривнi 33 копiйок, з чохлом чорного кольору типу книжечки, вартiстю 152 гривнi 76 копiйок, з картою пам`ятi micro Sd SanDisk Ultra об`ємом 16 Gb, вартiстю 126 гривнi 65 копiйок. Пiсля чого, ОСОБА_3 з мiсця вчинення кримiнального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 , матерiальну шкоду на загальну суму 2112 гривнi 74 копiйки.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжку).
Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 09 вересня 2019 року до ЄДРДР за № 0000648, між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 була досягнута угода про примирення, за умовами якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винність у вчиненому, та сторони погодились про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. На час укладання угоди матеріальні збитки в сумі 2112 гривень 74 копійок потерпілому відшкодовані в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру у потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 немає. Угода скріплена підписами сторін. Про наслідки укладення угоди та наслідки невиконання угоди обвинувачений та потерпілий повідомлені під розписку.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що обвинувачений ОСОБА_3 спричинену шкоду відшкодував в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до нього не має, наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє.
Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 заявили в підготовчому судовому засіданні, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.
Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що є підстави для затвердження угоди про примирення.
Оглянувши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 26 вересня 2019 року обвинувачений та потерпілий під час досудового розслідування досягли угоди про примирення, досягли угоди про примирення, із уточненнями, занесеними у журнал судового засідання, скріпили її своїми підписами, причому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у обвинувальному акті обставин, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу, суд розглянув справу відповідно положень ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Судом вислухані показання обвинуваченого та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо злочину середньої тяжкості, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка). Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого та потерпілого на угоді, так і пояснення сторін угоди в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Відповідно ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

В ст. 243 КПК України зокрема зазначається, що експерт залучається за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Аналіз зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.

За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.

Відповідно до ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно із представленими копіями процесуальних рішень, експертів було залучено відповідно до вимог ст. 243 КПК України на підставі ухвал слідчого судді.

Відповідно до акту № 4705-4707 від 17 вересня 2019 року, вартість проведеної експертизи № № 4705-4707 від 17 вересня 2019 року, проведеної в рамках кримінального провадження № 0000648 від 09 вересня 2019 року, становить 2512 грн. 00 коп..

З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 2512 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 473, 474 ч. 5, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 26 вересня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженню, внесеному до ЄДРДР за № 0000648 від 09 вересня 2019 року, - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..
Речові докази по справі:
мобiльний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy 15», з чохлом чорного кольору типу книжечки, з картою пам`ятi micro Sd SanDisk Ultra об`ємом 16 Gb,визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄДРДР 0000648 від 09 вересня 2019 року, відповідно до постанови про визнання речових доказів від 09 вересня 2019 року, та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - після вступу вироку в законну силу, - залишити за належністю ОСОБА_6 ;
флеш накопичував «Versio» «Line» об`ємом 32 ГБ, який долучений до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 23 вересня 2019 року та містить 48 файлів з відеозаписами з камер спостережень з «Бар магазину» № 5 СТ «Кооператор» по вул.. Свободи, м. Лиман Донецької області, - після вступу вироку в законну силу, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 00 коп. стягнути із ОСОБА_3 в прибуток держави.
Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно із ч. 4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1