ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1860/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" листопада 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011688від 03.11.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні. Крім того, в провадженні Дарницького районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009725 від 07.09.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважала за можливе об`єднати зазначені обвинувальні акти в одне провадження. Крім того, прокурор просила призначити об`єднані обвинувальні акти до судового розгляду, оскільки вони складені відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудні Дарницькому районному суду м. Києва та підстав для закриття чи зупинення провадження немає. Також прокурор заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачені не заперечували проти об`єднання та призначення обвинувальних актів до судового розгляду, питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили вирішити на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 334 КПК України - матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 217 КПК України - у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, обвинувачених у вчиненні одного кримінального правопорушення.
У зв`язку з тим, що обвинувальні акти стосуються обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якіобвинувачуються у вчиненні одного кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне об`єднати матеріали вищевказаних кримінальних проваджень щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в одне провадження.
Вирішуючи питання про можливість призначення обвинувальних актів до судового розгляду, суд виходить з наступного.
Обвинувальні акти складені у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягають.
Кримінальні провадження за обвинувальними актами підсудні Дарницькому районному суду м. Києва.
Підстав для закриття проваджень чи їх направлення прокурору для проведення досудового провадження не має.
Порушення вимог КПК України, які б унеможливили призначення до судового розгляду, не встановлені, відтак суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі вищевказаних обвинувальних актів.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд керується наступним.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України - під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , який відповідно до ч. 4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років без можливості призначення інших видів покарання, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».
Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства щодо потерпілих.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 217, 314, 315 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Матеріали кримінального провадження № 0011688від 03.11.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та № 0009725 від 07.09.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України об`єднати в одне провадження, присвоївши їм єдиний номер справи № 753/24159/18.
Призначити судовий розгляд на підставі об`єднаного кримінального провадження та проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13, яке відбудеться о 13-30 год. 16.12.2019 р.
Судове засідання проводити за участю сторін кримінального провадження, про що повідомити їх належним чином.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 10 січня 2020 р. включно.
Копію ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1