Справа № 369/7071/16-к
Провадження № 1-кп/369/565/19
В И Р О К
іменем України
12.09.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004344 від 17.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який має повну середню освіту, одружений, раніше судимий вироком від 09.10.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 в період часу з 6 години 16.11.2015 року по 11 годину 17.11.2015 року, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, шляхом віджиму металопластикового вікна проник до будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрав належні ОСОБА_6 побутові прилади на загальну суму 11123,95 грн.

З місця злочину ОСОБА_7 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку у розмірі 11123,95 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що у 2015 році він тимчасово проживав у м. Боярка, мав тимчасові заробітки, яких не вистачало, щоб прогодувати сім`ю, тому він вдався до крадіжки, в будинок потрапив через вікно, а коли з викраденим намагався зникнути, був затриманий, при затриманні все викрадене вилучили та повернули потерпілому. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Судове провадження відбувалось у відсутність потерпілого ОСОБА_6 , який не бажав брати участь у розгляді справи.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочини за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, обвинувачений раніше судимий до покарання у виді штрафу, яке не сплатив, одружений, виховує неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений злочин за ч. 3 ст. 185 КК України доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

При обчисленні строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 суд враховує, що він був затриманий в межах кримінального провадження № 0004344 28.06.2016 року, під вартою перебував до 26.10.2018 року, коли звільнився з ДУ «Київський СІЗО» по закінченню строку тримання під вартою відповідно до ухвали від 28.08.2018 року Києво-Святошинського районного суду Київської області, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 було повернуто прокурору для усунення недоліків.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати на підстав ст. 120 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання з 28.06.2016 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, з 28.06.2016 року до 28.06.2018 року, включно.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_5 таким, що відбув призначене йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Вирок від 09.10.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Речові докази у справі:
-вилучене майно, яке передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити в його розпорядженні;
-інші речові докази у кримінальному провадженні № 0004344, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1996 (однієї тисячі дев`ятсот дев`яносто шести) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1