Дата документу 07.06.2019 Справа № 554/1623/19
Провадження №1-кс/554/5143/2019
У Х В А Л А
іменем України

07 червня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0002137,-

В С Т А Н О В И В :

05 квітня 2019 року до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави надійшла вищевказана скарга.

Скаргу мотивовано тим, що заявником ОСОБА_3 16.01.2019 року на адресу прокуратури Полтавської області направлено клопотання щодо допиту його як заявника у кримінальному провадженні №0002137.

Зазначає, що 25.03.2019 року під розписку від адміністрації колонії ВК-56 отримав постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання з посиланням на те, що допит заявника чинним КПК України не передбачений, що унеможливлює проведення даної дії. Із вказаною постановою слідчого заявник ОСОБА_3 не згоден та просить в порядку ст.ст.303-307 КПК України зобов`язати уповноважену особу, слідчого ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 допитати його як заявника (потерпілого) у кримінальному провадженні №0002137 та скласти протокол про допит; вручити повідомлення про підозру колишньому слідчому, проти якого розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.364 КК України №0002137.

На підставі викладеного просить задовольнити скаргу.

У судовому засіданні слідчий зі скаргою не погодився, зазначив, що клопотання адвоката враховані під час досудового розслідування кримінального провадження та з цією метою здійснюються всі необхідні слідчі та процесуальні дії, про що надав відповідні пояснення, просив відмовити у задоволенні скарги.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив скаргу задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.303-308 цього Кодексу

Так, частиною першою статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Крім того, відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих ( розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Полтавської області із клопотанням від 16.01.2019 року, у якому просив допитати його як заявника в провадженні №0002137, зазначивши, що відомості про кримінальне правопорушення у вказаному кримінальному провадженні внесені згідно з ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 30.07.2018 року за його заявою від 11.05.2018 року (а.с.2).

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження №0002137, внесене до ЄРДР 29.08.2018 року прокурором Генеральної прокуратури України на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 15.02.2019 року, винесеної за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_3 , яке надійшло до СУ ГУНП в Полатвській області 14.02.2019 року, останньому було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення його допиту в якості заявника у кримінальному провадженні №0002137 (а.с.30-32).

Постанова слідчого мотивована тим, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження заявнику ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим та направлено відповідну постанову, яка не скасована в установленому порядку судом, а також тим, що відповідно до положень ч.2 ст.60 КПК України визначені процесуальні права заявника. Разом із тим, слідчим зазначено, що згідно з положеннями чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачено такої слідчої дії як допит заявника.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках передбачених цим кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Як вбачається з наявних матеріалів скарги, слідчим клопотання заявника ОСОБА_3 від 16.01.2019 року було розглянуто та прийнято відповідне процесуальне рішення, яке оформлено постановою, про що повідомлено заявника у встановленому КПК України порядку. Як зазначив ОСОБА_3 вказану постанову він отримав 25.03.2019 року.

Слідчий не зобов`язаний в обов`язковому порядку задовольнити клопотання, однак він зобов`язаний розглянути його в порядок і строк визначений ст.ст. 110, 220 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що слідчий дотримався вимог КПК України щодо розгляду звернення заявника.

Підстав для розгляду слідчим вказаного клопотання в порядку ст.220 КПК України у даному випадку не вбачається, оскільки станом на час розгляду ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002137 не має процесуального статусу, передбаченого ч.1 вказаної статті, що не було спростовано у судовому засіданні.

Крім того, згідно з постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 11.01.2019 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у вказаному кримінальному провадженні №0002137 з підстав відсутності зазначення у заяві моральної, фізичної або майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, і відсутності для цього будь-якого обґрунтування та підтвердження.

Аналіз законності зазначеній постанові слідчого був наданий під час розгляду відповідної скарги судом в порядку ст.303 КПК України.

Таким чином, оскільки зазначене вище клопотання заявника від 16.01.2019 року було розглянуто та слідчим винесено мотивовану постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання, а також беручи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває, заявник ОСОБА_3 у ньому процесуального статусу потерпілого не має, разом із тим, КПК України не передбачено слідчої дії у вигляді допиту як заявника, в той час як інших питань у згаданому клопотанні ОСОБА_3 не ставить, а тому обґрунтованих підстав для скасування вказаної постанови не вбачається та під час розгляду даної скарги судом не встановлено.

Також зі змісту скарги ОСОБА_3 слідує, що він ставить вимоги про зобов`язання слідчого допитати його як заявника у кримінальному провадженні та вручити повідомлення про підозру конкретній посадовій особі за ознаками ч.1 ст.364 КК України, що не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, передбачених ст.303 КПК України.

Суд звертає увагу заявника на те, що повноваження слідчого судді обмежуються параграфом 1 глави 26 КПК України, тобто слідчий суддя, не має повноважень давати вказівки слідчому та прокурору щодо проведення певних слідчих дій.

Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак у найширшому розумінні ролі слідчого судді неможливо всупереч чинного процесуального законодавства розширювати перелік повноважень слідчого судді шляхом зобов`язання слідчого вчинення процесуальних дій, які відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора.

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України закріплено за прокурором повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.

Повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо.

Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Таким чином, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого повідомити про підозру, вчинити конкретні слідчі дії тощо, тобто перебирати на себе функції обвинувача, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями і бездіяльністю прокурора, слідчого, з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб.

Тому вимоги скарги щодо виконання вимог клопотання заявника від 16.01.2019 року про проведення відповідних дій у кримінальному провадженні, вручення повідомлення про підозру конкретній особі не підлягають задоволенню, оскільки не відносяться до предмету розгляду скарг, що підлягають вирішенню в порядку ст.303 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, у задоволенні скарги необхідно відмовити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 26, 303, 306-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0002137.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1