КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2870/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
особи, що подала скаргу
адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , про повернення тимчасово вилученого майна.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року. Постановити нову ухвалу, якою направити скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, подану у вигляді клопотання про повернення тимчасово вилученого майна для відкриття провадження до Дніпровського районного суду м. Києва та розгляду скарги по суті.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт зазначає, що 08 квітня 2019 року в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України було затримано підозрюваного ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України та під час проведення обшуку особи було вилучено майно, що не підлягає вилученню та має бути повернуто ОСОБА_8 .
Проте, всупереч вимогам КПК України, станом на 10.04.2019 слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП ц м. Києві ОСОБА_9 не було здійснено жодних процесуальних дій для якнайшвидшого повернення всього тимчасово вилученого майна, що належить ОСОБА_8 , не накладено арешт на тимчасово вилучене майно, не подано клопотання до слідчого судді про проведення обшуку тощо.
В подальшому, під час розгляду скарги щодо неповернення тимчасово вилученого майна, апелянту стало відомо, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2019 слідчому було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Ауди» моделі А8, днз НОМЕР_1 з метою вилучення грошових коштів та речей. Обшук автомобіля було проведено слідчим 09.04.2019.
22 квітня 2019 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було постановлено ухвалу у справі №755/5871/19 про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.
Апелянт вважає, що фактично слідчим суддею було санкціоновано обшук після спливу 8 діб з моменту вилучення речей та документів, у зв`язку з чим слідчим суддею було постановлено незаконну ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 з метою отримання часу для постановлення ухвали про проведення обшуку.
Такі дії суддіапелянт вважає протиправними, грубо порушують право власності осіб, у яких було тимчасово вилучене майно та не повернуто у зв`язку з постановленням ухвал слідчим суддею.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що копію оскаржуваної ухвали нею було отримано 18.04.2019, у зв`язку з чим п`ятиденний строк, передбачений ч. 2 ст. 395 КПК України, на момент подання цієї скарги до суду не сплинув.
Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував щодо поданої апеляційної скарги, та вважав, що оскаржувана ухвала є законною, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення
Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом ОСОБА_6 , копію оскаржуваної ухвали отримано 18 квітня 2019 року, що підтверджується розпискою на а.с. 7, та в подальшому 23 квітня 2019 року відповідно до штампу на апеляційній скарзі, остання подала апеляційну скаргу, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Враховуючи, що адвокатом ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу у строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України для оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, підстави для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження відсутні.
Як вбачається з матеріалів провадження, 12.04.2019 до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, звернулась з клопотанням адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , про повернення тимчасового вилученого майна.
Як вбачається з клопотання воно подане в порядку ст. 167, ст. 169, та ст. 171 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна.
Ухвала мотивована тим, що слідчий суддя в порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не наділений повноваженнями у порядку ст. 167, ст. 169 та ст. 171 КПК України повертати тимчасове вилучене майно, оскільки у Кримінальному процесуальному кодексі України для цього встановлений особливий порядок передбачений Главою 26, ст. 303-308 зазначеного кодексу, на що у своєму клопотанні адвокат ОСОБА_6 не посилається.
У зв`язку із зазначеним слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у відкриті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , про повернення тимчасового вилученого майна.
З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню належить до повноважень слідчого судді.
Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Про те, як вірно встановлено судом першої інстанції адвокат ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді в порядку ст. 167, ст. 169 та ст. 171 КПК України, що виходить за межі повноважень слідчого судді, встановлених Главою 26 КПК України, на які адвокатом не зроблено жодних акцентувань.

Оскільки переконливих аргументів, які б узгоджувалися з положеннями кримінального процесуального закону, на спростування таких висновків слідчого судді в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 не навела, а доводи апеляційної скарги і матеріали провадження не містять даних про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування судового рішення, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , про повернення тимчасово вилученого майна, - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3