Провадження №1-кп/447/182/19
Справа №447/794/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2019 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000271 від 18.03.2015 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берездівці, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 20.12.2006 Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 14.08.2007 звільнення від відбування покарання засудженого скасовано та направлено його для відбування призначеного покарання, згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 20.12.2006 року; 09.12.2010 року Залізничним районним судом м. Львова за ст. 309 ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,-

за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим: 20.12.2006 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 14.08.2007 року звільнення від відбування покарання засудженого скасовано та направлено його для відбування призначеного покарання, згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 20.12.2006року; 09.12.2010 року Залізничним районним судом м. Львова за ст. 309 ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисні злочини за таких обставин:

Так, в ніч з 15 на 16 квітня 2015 року у невстановлений досудовим розслудванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні будинку по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , у якого залишився ночувати, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку бензопили марки «StihlMS 270» потужністю 2,6 Вт, вартістю 900 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв майнову шкоду на суму 900 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Окрім того, 12.06.2015 року приблизно о 21:00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, умисно, повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи на території недіючого дитячого садочку № НОМЕР_1 , який розташований за адресою м. Новий Розділ Львівська область, пр. Шевченка, 326, намагався вчинити таємне викрадення чужого майна, яке належить ПАТ «ОКСІ БАНК» (), а саме 1 чавунний радіатор опалення, бувший у використанні, загальною кількістю 9 секцій, вартістю 450 гривень, який він виявив на землі біля одного із вікон адміністративної будівлі садочку. Під час перенесення чавунного радіатора з подвір`я садочку за межі території дитячого садка, ОСОБА_4 був помічений та виявлений працівниками міліції, внаслідок чого, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, однак від дачі показів відмовився. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочини, які віднесені до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп"яніння.

Згідно ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на "Д" обліку в лікаря нарколога з 11.2001 року з діагнозом розлади психіки внаслідок вживання опіатів, по місцю проживання характеризується типово, раніше неодноразово судимий: 20.12.2006 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 14.08.2007 звільнення від відбування покарання засудженого скасовано та направлено його для відбування призначеного покарання, згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 20.12.2006 року; 09.12.2010 року Залізничним районним судом м. Львова за ст. 309 ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання обвинуваченому слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин, із застосуванням ст.. 71 КК України приєднати до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.12.2010 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності з ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

У відповідності з ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.12.2010 року та обрати остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Термін покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання.

Вирок може бути оскаржений у порядку та строки передбачені ст. 394,395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1