Справа №592/3727/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/555/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 592/3727/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 березня 2019 року, якою у задоволенні клопотання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

08.12.2016 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 72, ст. 70 КК України до 03 років 10 днів позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року, відмовлено,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року. За час відбування покарання, до праці не залучався, заохочень не має, вимоги режиму тримання та розкладу денного, не порушував, навчався у Сумському навчальному центрі № 116 при ДУ «Сумська виправна колонія (№116)», з 01.09.2017 року по 27.08.2018 року, одержав кваліфікаційну спеціальність слюсар-ремонтник, відвідає служби капеланів. Особова справа не містить негативних характерезуючих даних, крім того засуджений є особою пенсійного віку, а тому таким особам надано право працювати лише за їх бажанням.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 березня 2019 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року, відмовлено. З дослідженої особової справи засудженого ОСОБА_6 , характеристик на нього, довідок про кількість відпрацьованих днів та нарахованої заробітної плати, суд дійшов до висновку про ситуативну поведінку останнього заради отримання пільг під час відбування покарання. ОСОБА_6 не надав суду безсумнівних доказів його такої поведінки під час всього часу відбування покарання, яка давала б можливість суду зробити висновок про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідача по справі, засудженого, який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі та обґрунтовано винесено рішення про відсутність, на даний час, законних підстав для звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81КК.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно до п.17 постанови Пленум Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як встановлено колегією суддів, вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 72, ст. 70 КК України до 03 років 10 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховується з 31 січня 2017 року, а кінцевим строком є 10 лютого 2020 року.

За встановлених обставин, станом на 03 лютого 2019 року, тобто на час звернення засудженого ОСОБА_6 до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, він відбув 2/3 покарання призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року.

Відповідно до довідки виконуючого обов`язки заступника начальника Сумської виправної колонії № 116 із соціально виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 , про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_6 , за час утримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» до останнього у період з 14.03.2017 року по 23.03.2017 року накладено одне стягнення у виді догана за нанесення собі тілесних порізів, яке погашене в установленому законом порядку, будь-яких заохочень не застосовувалось.

Згідно характеристики з місця відбування покарання від 27.03.2019 року, наданої адміністрацією ДУ «Сумська виправна колонія (№116)», ОСОБА_6 за час відбування покарання у колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, стягнень не має. В установі не працевлаштований у зв`язку з власним не бажанням, не приймає участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, заохочень не має. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належний догляд. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо. Не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не прагне до підвищення певного професійно-технічного рівня, не займається самоосвітою шляхом читання художньої та наукової літератури, не відвідує бібліотеку установи. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. У відношенні до представників адміністрації установи не завжди ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги під контролем.

03 лютого 2018 року адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_6 заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України.

05 серпня 2018 року адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_6 заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України.

Вказана характеристика сумнівів в достовірності занесених в неї даних у колегії суддів не викликає, інших характеристик на засудженого суду надано не було.

Оскільки по місцю відбування покарання засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, в його поведінці не прослідковується позитивна динаміка, то на думку колегії суддів, все вище викладене не вказує на те, що засуджений у своїй поведінці досяг певних змін та став на шлях виправлення і перевиховання, тому достатніх підстав для його звільнення умовно-достроково не вбачається.

При прийнятті зазначеного рішення колегія суддів також враховує і позицію адміністрації установи по місцю відбування засудженим покарання про те, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення і до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Твердження засудженого про те, що він навчався та здобув спеціальність під час відбування покарання, не можна визнати тим чинником, який свідчив би про виправлення останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 КВК України засудженим, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам з інвалідністю першої та другої груп, хворим на активну форму туберкульозу, жінкам з вагітністю понад чотири місяці, жінкам, які мають дітей у будинках дитини при виправних колоніях, дозволяється працювати за їхнім бажанням з урахуванням висновку лікарської комісії колонії.

Як вбачається з наданої довідки ДУ «Сумська виправна колонія № 116», згідно вироку ОСОБА_6 має позов на суму 879 грн. 60 коп., заборгованість по якій становить 26995 грн. 13 коп.

Тобто засуджений ОСОБА_6 маючи заборгованість на відшкодування збитків, що спричинені скоєним ним злочином, не вчинив жодних дій спрямованих на погашення відповідної суми, утримуючи при цьому щомісячно пенсію у розмірі 1865 грн. 91 коп.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , оскільки він своєю поведінкою не довів своє виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 березня 2019 року, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року, відмовлено, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4