Справа № 487/6610/19
Провадження № 1-кс/487/7223/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.406 КК України, про арешт майна
ВСТАНОВИВ:
02.09.2019 року слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 30.08.2019 в ході проведення огляду місця події від 30.08.2019 у приміщенні побутової кімнати казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1 (одна) дерев`яна плашка прямокутної форми з дерев`яною ручкою у формі паралелепіпеда, яка прикріплена на двох металевих цвяхах та має темно деревне забарвлення, що була вилучена під час проведення огляду місця події у побутовій кімнаті казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі, та поміщена і опечатана у напів прозорий полімерний пакет синього кольору;

Підставою для внесення клопотання стало те, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 27.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час солдат ОСОБА_4 проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на посаді механіка групи зв`язку та телемеханіки радіотехнічного вузла авіаційного полігону.

Однак, 24 серпня 2019 року, о 09 год. 30 хв., військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) солдат ОСОБА_4 з метою продемонструвати перевагу над військовослужбовцями строкової служби більш пізнього строку призову солдатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наніс останнім побої, використовуючи дерев`яну плашку («кантобой»), внаслідок чого 24.08.2019 солдата ОСОБА_5 було доставлено до приймального відділення військового госпіталю.

30.08.2019, в ході проведення огляду місця події, за письмовим дозволом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 30.08.2019, в побутовій кімнаті казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі, приблизно о 16 год 00 хв, було виявлено та вилучено такий предмет, як:

1) 1 (одна) дерев`яна плашка прямокутної форми з дерев`яною ручкою у формі паралелепіпеда, яка прикріплена на двох металевих цвяхах та має темно деревне забарвлення, що була вилучена під час проведення огляду місця події у побутовій кімнаті казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі, та поміщена і опечатана у напів прозорий полімерний пакет синього кольору;

Враховуючи, що вилучений предмет має доказове значення у даному кримінальному провадженні просив задовольнити клопотання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання було розглянуто за відсутності слідчого.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 27.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час солдат ОСОБА_4 проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на посаді механіка групи зв`язку та телемеханіки радіотехнічного вузла авіаційного полігону.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст. 24, 68 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Будучи військовослужбовцем строкової військової служби за та проходячи її на вказаній посаді, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 13, 16, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України, знати та виконувати службові обов`язки, які визначаються статутами Збройних Сил України, відповідними положеннями та інструкціями, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.
Із матеріалів клопотання встановлено, що 24 серпня 2019 року, о 09 год. 30 хв., військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) солдат ОСОБА_4 з метою продемонструвати перевагу над військовослужбовцями строкової служби більш пізнього строку призову солдатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наніс останнім побої, використовуючи дерев`яну плашку («кантобой»), внаслідок чого 24.08.2019 солдата ОСОБА_5 було доставлено до приймального відділення військового госпіталю.
30.08.2019, в ході проведення огляду місця події, за письмовим дозволом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 30.08.2019, в побутовій кімнаті казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі, приблизно о 16 год 00 хв, було виявлено та вилучено такий предмет, як:1) 1 (одна) дерев`яна плашка прямокутної форми з дерев`яною ручкою у формі паралелепіпеда, яка прикріплена на двох металевих цвяхах та має темно деревне забарвлення, що була вилучена під час проведення огляду місця події у побутовій кімнаті казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі, та поміщена і опечатана у напів прозорий полімерний пакет синього кольору;
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучена в ході огляду місця події річ має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказом вчинення кримінального правопорушення та зберегла на собі його сліди.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.
З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 30.08.2019 в ході проведення огляду місця події від 30.08.2019 у приміщенні побутової кімнати казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1 (одна) дерев`яна плашка прямокутної форми з дерев`яною ручкою у формі паралелепіпеда, яка прикріплена на двох металевих цвяхах та має темно деревне забарвлення, що була вилучена під час проведення огляду місця події у побутовій кімнаті казарми військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі, та поміщена і опечатана у напів прозорий полімерний пакет синього кольору;

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1