У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001592

за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 367 КК України

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001592 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, - повернуто прокурору.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що з тексту обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 видно, що у ньому зазначені анкетні відомості представника потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), що передбачено п.2 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зазначає, що саме ця особа звернулася до слідчого із заявою про спричинення шкоди Миколаївській міській раді та відповідними документам, які підтверджують її повноваження представляти інтереси даної установи у кримінальному провадженні. Про залучення представника потерпілого слідчим прийнято постанову, про що зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додавався до обвинувального акта.

Узагальнений виклад заперечень захисника ОСОБА_8 на апеляційну скаргу. Захисник вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому просить залишити її без задоволення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що у порушення вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не містить жодних відомостей про особу потерпілого у кримінальному провадженні. Однак, у п. 90 реєстру матеріалів досудового розслідування містяться відомості про прийняття слідчим 24.05.2018 р. заяви про залучення до провадження як потерпілого. Наявність потерпілого у кримінальному провадженні також підтверджується змістом обвинувального акта, в якому зазначений представник потерпілого.

Суд першої інстанції вказав, що не зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо потерпілого призводить до неможливості визначення у підготовчому судовому засіданні складу учасників судового провадження, внаслідок чого є неможливим судовий виклик такої особи та її участь у підготовчому судовому засіданні.

Суд першої інстанції зазначив, що такі недоліки обвинувального акта не можуть бути усунуті під час судового розгляду, так як кримінальним процесуальним законодавством не передбачено право суду на самостійне визначення потерпілої особи у кримінальному провадженні. Крім того, такі недоліки не можуть бути виправлені шляхом зміни обвинувального акта, що може бути здійснено лише з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, а не визначення додаткових учасників кримінального провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисника, який просив ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та його слід повернути прокурору.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що будучи начальником управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, він вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди Миколаївській міській раді, якій спричинено істотну шкоду в сумі 135000 грн. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Однак, в порушення зазначених вимог закону, в обвинувальному акті не зазначено юридичну особу, яка стороною обвинувачення визнана потерпілим у кримінальному провадженні, а зазначено лише прізвище, ім`я та по-батькові з зазначенням адреси проживання представника потерпілого - ОСОБА_9 , який, як вбачається з наданого захисником повідомлення, на даний час не працює у міській раді.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.2 ст. 58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Отже, поняття потерпілого та представника потерпілого не є тотожними.

Крім того, у даному кримінальному провадженні, як слідує з обвинувального акта, потерпілим є юридична особа.

Однак, в обвинувальному акті не зазначено, яка саме юридична особа є потерпілим у кримінальному провадженні, а зазначено лише фізичну особу як представника потерпілого.

За такого, в обвинувальному акті не зазначений потерпілий, що є необхідним згідно п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зазначене свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України.

Суд вважає, що такий недолік обвинувального акта обмежує право потерпілого на участь у підготовчому судовому засіданні та реалізацію інших процесуальних прав під час підготовчого судового засідання.

Суд першої інстанції позбавлений можливості самостійно визначити потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки за таких умов суд вийде за межі висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, чим порушить ст. 337 КПК України.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність ухвали суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3