Дата документу 17.05.2019 Справа № 554/3596/19
Провадження №1-кс/554/6142/2019
У Х В А Л А
іменем України

17 травня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 12.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000420 від 13.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2019 року заявник ОСОБА_5 звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із зазначеною скаргою, в якій просить скасувати постанову від 12.03.2019 року, винесену слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження №0000420 від 13.12.2018 року.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 12.03.2019 року слідчим ОСОБА_6 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000420 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України. Копію зазначеної постанови заявник отримав 18.03.201 року. Із вказаною постановою ОСОБА_5 не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, заявник ОСОБА_5 вказує, що він є обвинуваченим по кримінальному провадженню №10000021 від 05.03.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2, ч.1 ст.263 КК України, яке знаходиться на стадії судового розгляду.

Як зазначає заявник, під час ознайомлення з додатковими матеріалами кримінального провадження №0000042 від 05.09.2015 року він виявив, що матеріали містять нібито копії ухвал слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_7 за наслідками розгляду відповідних клопотань органів досудового розслідування, а саме про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій по матеріалам досудового розслідування, у тому числі, відносно заявника, які, на думку ОСОБА_5 , містять очевидні ознаки підробки та не можуть бути справжніми, автентичними, у зв`язку з недотриманням суддею вимог законодавства щодо оформлення судових рішень. Внаслідок того, що тексти ухвал містять як печатний текст, так і вставки рукописного тексту, з описками та виправленнями, виконаного, на думку заявника, різними видами почерку, у ОСОБА_5 виникли сумніви у дотриманні вимог КПК України слідчим суддею та обґрунтовані підозри щодо того, ким саме були підписані вказані ухвали та чи був це саме слідчий суддя ОСОБА_7 ; крім того, вказані документи виготовлені без штрих-коду та не були внесені до ДЗС. Тому вважає, що вказані ухвали слідчого судді містять ознаки підробки і не можуть бути дійсними. Таким чином, на думку заявника, невідомими особами було скоєне кримінальне правопорушення та мало місце службове підроблення, яке потягло для заявника тяжкі наслідки у вигляді обмеження конституційних прав.

Разом із цим, вважає, що під час винесення слідчим оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та надання їм правової оцінки. Слідчим не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення, крім допитів як свідків заявника ОСОБА_5 та судді ОСОБА_7 . Інші обставини та доводи, викладені ОСОБА_5 , залишені слідчим поза увагою. Тому вважає твердження щодо відсутності події кримінального правопорушення передчасним. Постанова винесена слідчим із грубим порушенням норм КПК України, а відтак дане рішення слідчого є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданням кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_5 просить визнати причини пропуску строку звернення до слідчого судді поважними та поновити пропущені з поважних причин строки звернення зі скаргою, оскільки він, не будучи обізнаним про місцезнаходження суду, який уповноважений щодо розгляду скарг на дії слідчих ДБР, розташованого у м.Полтаві, 28.03.2019 року у встановлені строки звернувся зі скаргою до іншого суду та поштою отримав ухвалу про повернення скарги з додатками, що не позбавляє йому повторно звернутись із даною скаргою в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі зазначеного, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, заявник просить задовольнити скаргу.

У судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав з підстав, викладених у ній, наполягав на задоволенні вимог у повному обсязі та просив скаргу задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні з вимогами скарги не погодився, вважав оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а доводи, викладені у скарзі, під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження, а тому просив залишити вимоги скарги без задоволення.

Заслухавши пояснення представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України та згідно фабули витягу зазначені дані про те, що на виконання ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду №428/15366/18 від 04.12.2018 року, внесено відомості за заявою ОСОБА_5 від 02.11.2018 року щодо можливого вчинення невстановленими посадовими особами службового підроблення офіційних документів ухвал слідчого судді апеляційного суду Харківської області ОСОБА_7 про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_5 та інших під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 05.09.2015 року за ч.3 ст.368 КК України (судовий розгляд якого здійснюється Слов`янським міськрайонним судом Донецької області), що спричинило заявнику тяжкі наслідки (арк.крим.провадж. 1,2).

Так, згідно з ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.12.2018 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Луганської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення задоволено частково та зобов`язано відповідальних осіб внести до ЄРДР відомості, які викладені у заяві ОСОБА_5 від 02.11.2018 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.266 КК України, провівши досудове розслідування (арк.крим.провадж.11-12, 15-17, 19-26).

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 від 12 березня 2019 року вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України (арк.крим.провадж.120-123).

Як зазначено в скарзі, вказану постанову заявник отримав 18.03.2019 року згідно з супровідним листом вих.№3306/02-1 від 12.03.2019 року (арк.крим.провадж.125), із прийнятим рішенням ОСОБА_5 не згоден, а тому звернувся до суду зі скаргою та просить скасувати дану постанову з мотивів її необґрунтованості, передчасності та неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення.

Як зазначив слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_5 про те, що вказані ним ухвали про проведення негласних слідчих розшукових дій відносно нього були підроблені невідомими особами, оскільки їх безпосередній виконавець суддя Апеляційного суду Харківської області (станом на 2015 рік) ОСОБА_7 підтвердив їх справжність. Вказані ухвали ухвалені компетентним судом, містять всі необхідні реквізити, передбачені ст.372 КПК України, завірені підписом судді ОСОБА_7 та містять гербову печатку суду. Таким чином, за результатами досудового розслідування встановлена відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, що відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження (арк.крим.провадж.122).

Під час проведення досудового розслідування слідчим було проведено ряд слідчих дій, а саме здійснено допит як свідка ОСОБА_5 , та допит як свідка ОСОБА_7 , здійснено перевірку обставин, зазначених у заяві про скоєння кримінального правопорушення, а також аналіз наданих заявником документів.

Згідно з поясненнями допитаного як свідка ОСОБА_5 від 17.01.2018 року, останній пояснив, що ним виявлені очевидні ознаки підробки ухвал слідчого судді апеляційного суду Харківської області ОСОБА_7 про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000042 від 05.09.2015 року невідомими особами, а також недотримання суддею вимог законодавства щодо оформлення судових рішень, а тому вони не можуть бути дійсними. Таким чином, на думку заявника, невідомими особами було скоєне кримінальне правопорушення та мало місце службове підроблення, яке потягло для заявника тяжкі наслідки у вигляді обмеження конституційних прав (арк.крим.провадж.104-112).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 27.02.2019 року вбачається, що останній підтвердив той факт, що протягом 2015 року він як слідчий суддя розглядав клопотання у кримінальному провадженні №0000042 від 05.09.2015 року щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно різних осіб та за результатами їх розгляду виносив відповідні ухвали про задоволення клопотань; наявність в цих ухвалах виправлень завірені підписом судді; наявність як друкованого, так і рукописного тексту, на думку свідка, не суперечить вимогам КПК України, а наявність на цих ухвалах штрих-кодового ідентифікатора, враховуючи особливості розгляду цих клопотань, не передбачено; крім того, складання проектів таких ухвал можливе працівниками режимно-секретної частини апеляційного суду (арк.крим.провадж.115-119).

Таким чином, твердження заявника ОСОБА_5 про те, що невідомими особами вчинено службове підроблення зазначених ним ухвал слідчого судді тощо у кримінальному провадженні не підтверджується зібраними у справі доказами.

Таким чином, аналізом показів допитаних свідків, копій ухвал слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_7 про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій по матеріалам вказаного досудового розслідування, установлено, що показання ОСОБА_5 щодо службового підроблення судових рішень, а саме щодо внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей або іншого підроблення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження належними і допустимими доказами у їх сукупності.

Між тим, з питань неврахування слідчим суддею при винесенні вказаних ухвал вимог законодавства щодо форми та змісту судових рішень та інших можливих порушень, на що вказує заявник у скарзі, то такі вимоги становлять самостійний предмет оскарження в порядку дисциплінарного провадження з питань можливої протиправності дій судді у зв`язку з обставинами, наведеним заявником, за наявності для цього підстав дисциплінарної відповідальності судді.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, враховуючи всі обставини, які були досліджені в ході проведеного досудового розслідування, в межах внесених до ЄРДР відомостей (арк.крим.провадж.1) факт існування службового підроблення не знайшов свого об`єктивного підтвердження, а тому відсутня сама подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Так, диспозиція ч.2 ст.366 КК України передбачає кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Враховуючи, що слідством не здобуто доказів, які свідчать про те, що вказані ухвали про проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_5 були підроблені невідомими особами, оскільки їх безпосередній виконавець суддя Харківського апеляційного суду ОСОБА_7 підтвердив їх справжність, а тому висновки слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, аналізом змісту постанови слідчого від 12.03.2019 року встановлено, що слідчим у повній мірі проаналізовано та досліджено докази у кримінальному провадженні, вчиненні слідчі дії, які визнані слідчим в порядку ст.40 КПК України необхідними, проведенні допити свідків можливого злочину, а допит ОСОБА_5 проведений з усіх обставин кримінального правопорушення, , здійснено аналіз наданих заявником документів та дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини, та надано належну правову оцінку зібраним доказам, які слід визнати вичерпними.

Суд погоджується з висновками органу досудового розслідування про відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, та недостатність тверджень лише з мотивів заяви ОСОБА_5 , що нібито має місце службове підроблення судових документів іншими невідомими особами, оскільки іншими обставинами кримінального провадження вказані факти не підтверджуються.

Показання ОСОБА_5 були належним чином перевірені під час досудового розслідування як шляхом допиту свідка, так і шляхом проведення інших процесуальних дій, результати яких зафіксовані документально, містяться у матеріалах кримінального провадження та враховані під час винесення постанови про закриття кримінального провадження.

У постанові про закриття кримінального провадження від 12.03.2019 року наявні посилання на різні докази, здобуті під час досудового розслідування, факти, встановлені досудовим розслідуванням та їх юридичну оцінку у нерозривному зв`язку з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Будь-яких фактів, що свідчать про упереджені і необґрунтовані висновки під час прийняття вказаного рішення щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження з цих підстав, судом під час розгляду не встановлено.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини кримінального провадження, приходить до висновку, що слідчим було вчинено всі необхідні та достатні заходи стосовно всебічного, повно і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку всім доказам, які були зібрані для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Таким чином, зважаючи на наведені обставини, суддя вважає, що постанова від 12.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000420, внесеного до ЄРДР від 13.12.2018 року, винесена законно та обґрунтовано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, досудове розслідування проведено в повному обсязі, а тому законні підстави для її скасування відсутні.

У скарзі заявник просить також поновити строк на оскарження, оскільки копію постанови від 12.03.2019 року він фактично отримав поштою 18.03.2019 року, та помилково звернувся у встановлені строки зі скаргою в порядку ст.303 КПК України до іншого суду, яким винесено ухвалу про повернення його скарги, що не спростовано у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Слідчий суддя ознайомився з обґрунтуванням підстав заявника про поновлення строків, та відповідно до положень ч.1 ст.117 КПК України вважає що строк звернення до суду для оскарження пропущено з поважних причин, а тому суд вважає поновити заявнику строк звернення до слідчого судді з даною скаргою.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 117, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_5 строк звернення до слідчого судді зі скаргою.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 12.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000420 від 13.12.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21.05.2019 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1