Справа № 367/189/19
Провадження по справі № 1-кп/367/296/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000206 від 26.11.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської обл., українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого оператором-топогеодезистом відділення артилерійської розвідки взводу управління дивізіону військової частини НОМЕР_1 НГУ, солдат,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , маючи військове звання «солдат», обіймаючи посаду оператора-топогеодезиста відділення артилерійської розвідки взводу управління дивізіону гаубичного артилерійського дивізіону (змішаного) вказаної військової частини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів, з метою ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом обману, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17, Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 24.08.2018 року припинив проходження ВЛК та при цьому повідомляв командиру завідомо неправдиву інформацію про факт її проходження. У подальшому ОСОБА_4 не прибував на звірки з медичною службою військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 для контролю проходження ВЛК. Вільним часом розпорядився на власний розсуд у АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 30.11.2018 року добровільно не звернувся до військової прокуратури Київського гарнізону із заявою про вчинене ним правопорушення. Таким чином, солдат ОСОБА_4 у період з 24.08.2018 року по 31.11.2018 року був незаконно відсутнім у військовій частині НОМЕР_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_1 та ухилився від несення обов`язків військової служби.
Вищевказаними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 409 КК України, а саме ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд суворо не карати та дати шанс на виправлення.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 409 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, скоїв злочин передбачений ч. 3 ст. 409 КК України.
Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, є військовослужбовцем Національної гвардії України, за місцем несення служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є учасником Антитерористичної операції, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Відповідно до висновку досудової доповіді складеної, згідно з ст. 314-1 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги наявну інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середній ризик ймовірності вчинення повторного злочину, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті за ч. 3 ст. 409 КК України.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 369, 370-374, 394 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1