Єдиний унікальний номер 205/4201/19
Провадження № 1-кс/205/1384/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в якому остання зокрема зазначає, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2015 року накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі на автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2006 випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 . 26 січня 2016 року заявник придбала вказаний автомобіль у ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, та на теперішній час даний автомобіль перебуває у власності ОСОБА_3 . Посилаючись на викладені обставини заявник просить скасувати арешт накладений на автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2006 випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 .
В судовому засіданні заявник клопотання про скасування арешту майна підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні.
Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0001195 від 09.04.2015 року за ознаками злочину передбаченого ч.2,3 ст. 191 КК України.
За клопотанням слідчого, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року накладено арешт на майно з метою забезпечення цивільного позову, яке належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2006 випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 ; автомобіль марки «ЗАЗ 110307», номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску, темно синього кольору , номер кузова НОМЕР_3 ; квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
З огляду на ст.170 КПК України завданням арешту майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимогам ч. 6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Встановлено, що 16 травня 2018 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження №0001195 від 09.04.2015 року за ознаками злочину передбаченого ч.2,3 ст.191 КК України відносно підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Так, із матеріалів справи вбачається, що починаючи із 26 січня 2016 року власником автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2006 випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , яка в свою чергу не являється учасником та не має жодного процесуального статусу в кримінальному провадженні №0001195 від 09.04.2015 року.
Відповідно до ст.29 Загальної декларації прав людини, "кожна людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання й поваги прав і свобод інших та з метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального добробуту в демократичному суспільстві". Мета, підстави і межі здійснення прав людини конкретизуються також у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, в Міжнародному пакті про економічні, соціальні та культурні права, а також в Європейській Конвенції про захист прав особи й основних свобод. Конституція України також передбачає межі здійснення громадянами своїх прав. Так, згідно зі ст. 64, конституційні права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень можуть встановлюватися в умовах воєнного або надзвичайного стану. Аналіз зазначеної статті дозволяє зробити висновок про те, що закріплені в ній критерії (підстави) правомірного обмеження прав і свобод людини та громадянина базуються на принципі співвідношення публічних і приватних інтересів.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження як то арешт майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 відпала потреба, а тому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Загальною декларацією прав людини, ст.64 Конституції України, ст. ст. 170, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, - задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001195 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2015 року, звільнивши з під арешту належне на праві власності ОСОБА_3 наступне майно : MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2006 випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1