Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8853/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника третьої
особи: ОСОБА_7 ,
третьої особи: ОСОБА_8 ,
розглянула у режимі у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 вересня 2019 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту, із забороною користування та розпорядження, на грошові кошти в розмірі 4000 грн. та 1500 доларів США.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до СРДР за № 0000326 від 12.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно кримінального провадження невстановлені особи протягом тривалого часу займаються виготовленням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Житомира Житомирської області.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано достовірну інформацію, що на території м.Житомира та Житомирської області до незаконного зберігання, перевезення та збуту особливо небезпечного засобу «канабіс» причетні наступні особи: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займається збутом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» та «метадон» у місця позбавлення волі разом зі своїм батьком, а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У своїй злочинній діяльності використовують автомобіль «SKODA Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому здійснюють доставку наркотичних засобів до місць позбавлення волі.

05.09.2019 року на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук в гаражі № НОМЕР_2 , який знаходиться на території МГО ГК «Восход» за адресою: м. Житомир, провулок 3-й Транзитний, 69, яким користується родина ОСОБА_11 . Під час обшуку виявлено та вилучено речі, які мають істотне значення по кримінальному провадженню, а саме: грошові кошти в розмірі 4000 грн. та 1500 доларів США.

Вказані речі мають значення у кримінальному провадженні в якості речових доказів, які вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 вересня 2019 року клопотання старшого слідчого СУ ГУ НПУ в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт із забороною користування та розпорядження, на грошові кошти в розмірі 4000 грн. та 1500 доларів США, які вилучені під час обшуку гаража № НОМЕР_2 , який знаходиться на території МГО ГК «Восход», за адресою: м.Житомир, провулок 3-й Транзитний, 69.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 від 06.09.2019 року вказані речі визнано речовими доказами і саме для відшукання та вилучення зазначених речей надавався дозвіл на обшук.

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчої про арешт вказаного вище майна в кримінальному провадженні № 0000326 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В поновлення строку на апеляційне оскарження стверджує, що ані його, ані його представника ніхто не викликав в судове засідання по розгляду даного клопотання про арешт майна, а ухвалу про арешт отримав поштою 06.10.2019 року поштовим відправленням № 965, про що є підтвердження в матеріалах справи та на Інтернет сторінці Укрпошти в розділі «Пошук поштових відправлень».

В обгрунтування апеляційної скарги стверджує, що відомості в ЄРДР по даному кримінальному провадженню внесені за ст.307 ч.2 КК України і про підозру повідомлений лише ОСОБА_10 . Слідчий суддя помилково встановив, що гаражем № НОМЕР_2 , який знаходиться на території МГО ГК «Восход» за адресою: м. Житомир, провулок 3-й Транзитний, 69, користується вся родина підозрюваного ОСОБА_10 . У підозрюваного ОСОБА_10 взагалі не було доступу до цього гаража. А гроші в розмірі 4000 гри. та 1500 доларів США, вилучені працівниками поліції під час обшуку в його ( ОСОБА_8 ) гаражі, є його особистою власністю, які він багато років накопичував. Має і мав невеликі статки, і для нього ці гроші є дуже значною сумою. Це підтверджується його посвідченням працівника TOB «Юридично охоронна фабрика «Альфа Щит», де працював інспектором та мав додатковий дохід, окрім, пенсії. Крім того, допомагає матеріально своїй онуці - ОСОБА_8 , яка потребує лікування в санаторії (наразі в очікувані путівки до санаторію) і він її планує повезти на лікування (як додаток - виписка з її медичної карти).

Додатково апелянт зазначає, що слідчий суддя не обгрунтував, а слідчий не довів, чому саме арешт необхідно накладати на грошові кошти, які є його особистою власністю. Слідчим при складанні клопотання не доведено зворотнього, а саме - що ці кошти якимось чином належать підозрюваному ОСОБА_10 .

Вказані гроші не набуті кримінально протиправним шляхом, що виключає їх використання у якості речових доказів; дані кошти не підлягають спеціальній конфіскації та не можуть бути конфіскованими як вид покарання для нього, апелянта. В повідомленні про підозру немає мови про те, що кошти, знайдені в його гаражі, здобуті у зв`язку із вчиненням злочину та і цього не може бути, оскільки походження арештованих коштів законне. Також ними не може бути відшкодована шкода, завдана внаслідок кримінального правопорушення, оскільки, по перше, по даному провадженню шкоди не було завдано, і саме головне - він не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні та немає будь-що відшкодовувати..

Під час розгляду клопотання про арешт майна в суді першої інстанції він, апелянт, був позбавлений права заперечувати на доводи слідчого, оскілки не був повідомлений про дату, час ті місце судового засідання по розгляду вказаного клопотання.

Третя особа ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_7 в засіданні апеляційну скаргу підтримали з викладених в ній мотивів, просили задовольнити

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвали слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони захисту та заперечення прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому відповідно до ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому вирішення слідчим суддею питання про арешт майна регламентовано ст. 173 КПК україни

Частиною першої даної норми передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому частиною другою даної норми передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З аналізу матерілаів провадження, клопотання слічого, ухвали слідчого судді та доводів апеляційної скарги колегією судів встановлено, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого вказаних положень Закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, оскільки розглянув клопотання в порушення вимог ст. 172 КПК України без повідомлення власника майна, не звернув належної уваги на невідповідність клопотання слідчого вимогами ст. 171 КПК України та застосував даний вид забезпечення кримінального провадження без достатніх на то підстав та належного врахування положень ст. 173 КПК України.

Так в клопотанні зазначено, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано достовірну інформацію, що на території м.Житомира та Житомирської області до незаконного зберігання, перевезення та збуту особливо небезпечного засобу «канабіс» причетні наступні особи: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займається збутом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» та «метадон» у місця позбавлення волі разом зі своїм батьком, а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У своїй злочинній діяльності використовують автомобіль «SKODA Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому здійснюють доставку наркотичних засобів до місць позбавлення волі.

05.09.2019 року на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук в гаражі № НОМЕР_2 , який знаходиться на території МГО ГК «Восход» за адресою: м. Житомир, провулок 3-й Транзитний, 69, яким користується родина ОСОБА_11 . Під час обшуку виявлено та вилучено речі, які мають істотне значення по кримінальному провадженню, а саме: грошові кошти в розмірі 4000 грн. та 1500 доларів США.

Вказані речі мають значення у кримінальному провадженні в якості речових доказів, які вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Разом з тим з матеріалів, долучених до клопотання вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до ЄРДР за № 0000326 від 12.12.2018 року, 19.06.2019 р. 26.06.2019 р. та 05.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

При цьому 12.12.2018 року до ЄРДР внесено відомості, що протягом 2018 року та по теперішній час громадянин ОСОБА_13 спільно з невстановленими особами незаконно виготовляють, зберігають та збувають наркотичні та психотропні речовини на території м.Житомира та Житомирської області. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ст.307 ч.2 КК України. В подальшому, вказані обставини були доповнені та 20.06.2019 року в рамках цього ж кримінального провадження до ЄРДР внесено дані, що 19.06.2019 року близько 09-40год. на території ДУ «ЖВК №4», що за адресою: проспект Незалежності, 172, м. Житомир був виявлений пакунок, всередині якого знаходились 5 поліетиленових пакетів із сухою речовиною зеленого кольору, 2 пластини таблеток «Габана» та 1 пластина таблеток «Лірика». Визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення:ст.307 ч.2 КК України. Надалі 26.06.2019 року до ЄРДР в рамках цього ж кримінального провадження були внесені дані, що 26.06.2019 року на території ДУ «ЖВК №4», що за адресою: проспект Незалежності, 172, м.Житомир був виявлений пакунок, в середині якого було виявлено 3 згортки з рослиною речовиною зеленого кольору та 2 зготки з кристалоподібною речовиною. Визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення: ст.307 ч.2 КК України. Також 05.09.2019 року до ЄРДР в рамках цього кримінального провадження були внесені дані, що 05.09.2019 року о 19год. 28хв. під час обшуку автомобіля «SKODA Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , на узбіччі дороги по вул. Грушевського №105 м.Житомира, Що неподалік ДУ «ЖВК №4», що за адресою: проспект Незалежності, 172 м.Житомир було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс та наркотичний засіб метадон, які ОСОБА_10 зберігав з метою збуту до місць позбавлення волі.

Тобто з вказаних відомостей, внесених до ЄРДР щодо обставини вчинення можливих злочинів не вбачається , що до вказаних злочинів має відношення або будь-яким чином причетний саме ОСОБА_8 .

При цьому в клопотанні зазначено, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано достовірну інформацію, що на території м.Житомира та Житомирської області до незаконного зберігання, перевезення та збуту особливо небезпечного засобу «канабіс» причетні наступні особи: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займається збутом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» та «метадон» у місця позбавлення волі разом зі своїм батьком, а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У своїй злочинній діяльності використовують автомобіль «SKODA Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому здійснюють доставку наркотичних засобів до місць позбавлення волі.

Разом з тим чим саме зазначені обставини щодо причетності ОСОБА_8 до вказаних злочинів підтверджується, в клопотання слідчого не зазначено.

Далі з клопотання слідує, що 05.09.2019 року на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук в гаражі № НОМЕР_2 , який знаходиться на території МГО ГК «Восход» за адресою: м. Житомир, провулок 3-й Транзитний, 69, яким користується родина ОСОБА_11 , та під час обшуку виявлено та вилучено речі, які мають істотне значення по кримінальному провадженню у якості речових доказів, а саме: грошові кошти в розмірі 4000 грн. та 1500 доларів США., а тому вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Разом з тим клопотання не містить будь-яких обгрунтувань зазначених тверджень щодо наявності у вилучених грошових коштів ознак речових доказів в даному кримінальному провадженні, не міститься таких даних і в постанові про визнання речовими доказами від 06.09.2019 року. Зазначена постанова не містить жодних обгрунтувань щодо вказаних питань та лише формально констатує факт вилучення відповідного майна та визнання його речовими доказами .

При цьому одне лише посилання слідчого на наявність ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в гаражі, яким наче б то користується вся родина ОСОБА_11 , тобто і ОСОБА_10 і ОСОБА_14 , на підставі якої і було проведено обшук даного приміщення та вилучення спірних коштів, не може бути однозначною та безумовною підставою для здійснення висновку про наявність підстав, передбачених ч.2 ст. 170 КПК України для накладання арешту на вказані гроші.

На зазначені обставини слідчий суддя належної уваги не звернув та розглянув таке клопотання слідчого, яке на думку колегії суддів не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, і вказані недоліки не було усунуто під час його розгляду безпосередньо в судовому засіданні.

Крім того, не повідомивши осіб, у яких було вилучено майно, власників даного майна (третіх осіб), яких стосується вказане клопотання, про час та місце його розгляду, слідчий суддя істотно порушив вимоги ст. 172 КПК України та права зазначених осіб на участь в розгляді такого клопотання, не врахувавши їх пояснення та доводи, що також на думку колегії судді призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення клопотання слідчого .

Крім того в порушення вимог ст. 173 КПК України при розгляді клопотання та вирішенні питання по суті слідчим суддею не було достатньо враховано недоведеність слідчим та прокурором наявності правової підстави для арешту вилучених грошових коштів, з огляду на зазначені вище обставини, можливість їх використання у якості доказу ( без встановлення їх ознак як речових доказів в кримінальному провадженні), наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , в гаражі якого було проведено обшук та вилучено вказані кошти, кримінальних правопорушень, відомості про які внесено в ЄРДР в межах даного кримінального провадження, розумність та співрозмірність обмеження права на вказані кошти особи, у якої їх було вилучено ОСОБА_8 та негативні наслідки такого обмеження для нього, враховуючи його пояснення про наміри використання вказаних коштів для сімейних потреб.

Висновки слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладання арешту на зазначене в клопотанні майно є недостатньо вмотивованими та обгрунтованими, а посилання слідчого судді лише на те, що саме для відшукання та вилучення грошових коштів надавався дозвіл на проведення обшуку та вилучені речі є речовими доказами в кримінальному провадженні, без обгрунтування вказаних позицій слідчим та прокурором, є недостатніми для позитивного вирішення питання про арешт вказаного майна.

Таким чином, доводом апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ухвала слідчого судді не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого та зобов`язання слідчого та прокурора повернути грошові кошти особі, у якої вони були вилучені.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09 жовтня 2019 про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_15 про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 4000 грн. та 1500 доларів США, які вилучені 05.09.2019 р. під час обшуку гаража № НОМЕР_2 , який знаходиться на території МГО ГК «Восход», за адресою: м. Житомир, провулок 3-й Транзитний, 69.

Зобов`язати слідчого, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження, та прокурора, що здійснює процесуальне керівництво, повернути 4000 грн. та 1500 доларів США особі, в якої вони були вилучені, тобто ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: