ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/5621/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" серпня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, за матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031, від 28 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2, ч. 4 ст. 426 - 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником - прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів за матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031, від 28 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2, ч. 4 ст. 426 - 1 КК України, та просив надати тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення ( здійснення виїмки ), оригіналів усієї наявної медичної документації стаціонарного лікування у ІНФОРМАЦІЯ_2 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у період з 21 березня 2016 року по 05 квітня 2016 року та з 28 травня 2016 року по 31 травня 2016 року ,солдата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Клопотання розглядається без виклику особи, у володіння якрї перебувають речі, майно та документи, оскільки існує реальна загроза їх зміни чи знищення, за обгрутнованим клопотанням слідчого/прокурора.

Слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 21 березня 2016 року під час несення служби на території військової частини, солдат за призивом під час мобілізації ОСОБА_5 , внаслідок нанесення удару старшим лейтенантом ОСОБА_6 отримав травму, яка була діагнозтована як " посттравматична перфорація барабанної перетинки ".
31 травня 2016 року приблизно о 20 годин 30 хвилин у відділенні реанімації та інтенсивної терапії ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_1 , наступила смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 міста Бровари, якого було доставлено 28 травня 2016 року з ВЧ внаслідок судомного нападу та втрати свідомості, у стані коми.
Невстановлені службові особи військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , застосовуючи нестатутні заходи впливу щодо підлеглого солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 , в умовах особливого періоду завдали йому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останнього.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до отоларингологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за направленням військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: с. Семиполки Київської області, 21 березня 2016 року прибув призваний під час мобілізації військовослужбовець зазначеної частини солдат ОСОБА_5 зі скаргами на болі у правому вухові.

Під час медичного огляду, ОСОБА_5 повідомив працівникам Національного військово-медичного клінічного Центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що указана травма отримана ним унаслідок удару долонею лівої руки в область правого вуха, який наніс його начальник - командир роти 2 польового вузла тропосферного зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_6 .

За наслідками огляду ОСОБА_5 діагностовано посттравматичну перфорацію барабанної перетинки правого вуха і останнього було госпіталізовано.

Після стаціонарного лікування, ОСОБА_5 05 квітня 2016 року виписаний зі шпиталю та направлений до військової частини польова пошта НОМЕР_2 . У свою чергу ОСОБА_5 , вирішив ухилитись від проходження військової служби і того ж дня до місця проходження служби - військової частини польова пошта НОМЕР_2 не прибув, а самовільно, без дозволу командира, направився до місця

постійного проживання своїх батьків, у с. Лопатичі, Олевського району, Житомирської області, де в подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

В подальшому, 27 травня 2016 року, ОСОБА_5 був виявлений працівниками правоохоронних органів в с. Лопатичі, та направлений до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 де йому було повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Того ж дня солдата ОСОБА_5 було направлено до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

28 травня 2016 року близько 08 годин 00 хвилин, у приміщенні для вмивання 2 польового вузла тропосферного зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_2 у ОСОБА_5 , стався судомний напад, під час якого останній впав спиною назад на підлогу з бетонним покриттям з висоти власного тіла, отримавши травму голови.

Того ж дня, близько 11 годиин 00 хвилин, ОСОБА_5 доставлено до приймального відділення шпиталю, де йому встановлено діагноз: пошкодження головного мозку важкого ступеню у вигляді забиття з численними крововиливами та набряком головного мозку, із порушенням свідомості по типу коми 2 ступеню.

31 травня 2016 року о 20 годин 31 хвилин, не приходячи до тями, ОСОБА_5 у результаті зазначеної травми помер.

Поряд з цим, в ході досудового розслідування кримінального провадження вищевикладені факти, які мають ознаки кримінальних правопорушень не знайшли свого підтвердження та більш того, спростовуються зібраними доказами.

Так, у своєму поясненні ОСОБА_5 повідомив, що 21 березня 2016 року о 08 годині 40 хвилин військовослужбовець ОСОБА_6 наказав військовослужбовцю ОСОБА_7 , у присутності ОСОБА_8 закрити ОСОБА_5 у підвальному приміщенні казарми 2 польового вузла зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_2 за вживання спиртних напоїв, де останній перебував на протязі дня. Близько 15 годин 00 хвилин цього ж дня, старший лейтенант ОСОБА_6 зі слів ОСОБА_5 зайшов до вказаного приміщення, де у присутності старшого лейтенанта ОСОБА_9 висунув ОСОБА_5 необгрунтовані претензії з приводу нібито недотримання ним військової дисципліни після чого, долонями правої та лівої руки одночасно, наніс йому удари в область правого та лівого вуха. Від начебто нанесених ОСОБА_6 ударів у ОСОБА_5 погіршився слух на праве вухо, та внаслідок чого останній в подальшому і звернувся до Національного військово-медичного клінічного Центру « ІНФОРМАЦІЯ_8 »де йому діагностували посттравматичний посттравматичну перфорацію барабанної перетинки з права.

У ході досудового розслідування, були допитані військовослужбовці ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які кожен окремо повідомили, що 21 березня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_6 , контролюючи своїх підлеглих під час виконання ними господарських робіт, у післяобідній час наказав ОСОБА_5 , взяти інвентар для виконання зазначених робіт з підвального приміщення казарми 2 польового вузла зв`язку.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що двері підвального приміщення, в якому начебто протиправно утримувався ОСОБА_5 , не обладнані ніякими пристроями для їх замкнення, що спростовує версію останнього про його незаконне утримання.

Допитана як свідок начальник медичної служби військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_10 повідомила, що 25 березня 2016 року до неї звернувся ОСОБА_5 зі скаргами на біль у правому вухові. При огляді навколо вушної раковини гематом не було виявлено. При цьому останній повідомив, що отримав указану травму внаслідок власної необережності, в результаті удару цією ділянкою тіла об борт вантажного автомобіля при виконанні господарських робіт.

Окрім того, допитані як свідки співслужбовці ОСОБА_5 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 повідомили, що ОСОБА_5 особисто повідомляв їм, що в березні 2016 року він травмувався через власну необережність, ударившись вухом об борт вантажного автомобіля під час робіт у парку військової частини. У подальшому, зі слів інших військовослужбовців їм стало відомо, що при надходженні до Національного військово-медичного клінічного Центру « ІНФОРМАЦІЯ_8 »ОСОБА_5 повідомив про отримання травми вуха внаслідок побиття старшим лейтенантом ОСОБА_6 .

Допитаний як свідок ОСОБА_30 що йому лише 25 березня 2016 року стало відомо, що ОСОБА_5 будучи на території військової частини впав з борту автомобіля, однак в подальшому сам ОСОБА_5 свої покази змінив та сказав, що отримана травма у нього була від удару ОСОБА_6 . На запитання, з якого автомобілю впав ОСОБА_5 свідок нічого не зміг повідомити, оскільки він не був свідком даної події.

Допитаний як свідок ОСОБА_31 повідомив, що під час проведення службового розслідування з`ясовувались обставини отримання солдатом ОСОБА_5 травм в результаті фізичного впливу від старшого лейтенанта ОСОБА_6 , однак факт такого фізичного впливу не підтвердився. З приводу отримання солдатом ОСОБА_5 травм внаслідок удару об борт автомобіля свідок нічого пояснити не зміг, однак зазначив, що службове розслідування яке проведене у військовій частині, було спрямоване на підтвердження чи спростування факту отримання травм ОСОБА_5 в результаті фізичного впливу від старшого лейтенанта ОСОБА_6 .

Допитані як свідки вищезазначені співслужбовці які проходили військову службу з ОСОБА_5 повідомили, що від нього чули про те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт, у результаті якого останньому було спричинено пошкодження вуха. При цьому жоден з допитаних співслужбовців ОСОБА_5 не являється очевидцем нанесення останньому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та не вказав на осіб, які могли бути свідками конфлікту. В той же час жоден з військовослужбовців не зміг повідомити, з якого саме автомобілю падав солдат ОСОБА_5 .

Допитані як свідки медичні працівники Київського військового шпиталю ОСОБА_32 та ОСОБА_33 повідомили, що 25 березня 2016 року у ході медичного огляду ОСОБА_5 в останнього було виявлено посттравматичну перфорацію правої барабанної перетинки. З цього приводу ОСОБА_5 пояснював, що отримав травму унаслідок побиття його старшим по званню військовослужбовцем. У подальшому ОСОБА_5 був госпіталізований, а після лікування виписаний зі шпиталю.

Окрім цього допитано як свідка начальника центру тропосферного зв`язку 2 польового вузла зв`язку ОСОБА_34 , який повідомив, що з ОСОБА_5 у нього склалися виключно службові відносини, та жодного разу він до ОСОБА_5 насильство не застосовував, про факти застосування фізичного чи психічного насильства до ОСОБА_5 з боку співслужбовців та інших командирів йому, ОСОБА_35 нічого не відомо. Щодо травмування ОСОБА_5 у березні 2016 року свідок повідомив, що ОСОБА_5 особисто повідомляв ОСОБА_35 , що отримав травму вуха унаслідок особистої необережності, вдарившись об борт автомобілю. В той же час в ході службової наради солдатом ОСОБА_5 змінено версію походження отриманої травми. Також під час даної наради солдат ОСОБА_5 на запитання від ОСОБА_34 про правдивість його свідчень та вимагання від ОСОБА_6 грошей, ОСОБА_5 повідомив що йому потрібні гроші.

Також ОСОБА_36 повною мірою підтвердив обставини щодо неприбуття ОСОБА_5 до військової частини з лікування, його повернення до частини, судомного нападу в їдальні вранці 28 травня 2016 року, та повторного аналогічного нападу того ж дня в приміщенні кімнати для вмивання солдатської казарми частини.

Відповідно до висновків службового розслідування проведеного по вищезазначеному факту 21 березня 2016 року ОСОБА_5 отримав травму вуха внаслідок власної необережності, в результаті удару головою об борт вантажного автомобіля при виконанні господарських робіт.

Згідно з висновком експерта № 1534 від 02 серпня 2016 року у ході дослідження можливого заподіяння ОСОБА_5 баротравм, ознак травмування слухового апарату в останнього не виявлено, що може бути пов`язано з їх заживленням.

За вищевикладених обставин вбачається, що окрім показань самого ОСОБА_5 , який повідомив, що отримав травму вуха внаслідок удару об борт автомобіля, а потім змінив свої пояснення, повідомивши, що йому заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_6 , інших фактичних даних, які могли б підтвердити обставини протиправних дій ОСОБА_6 , немає.

Допитані по даному кримінальному провадженню свідки, кожен окремо, повідомили, що інформація про побиття солдата ОСОБА_5 старшим лейтенантом ОСОБА_6 надійшла до них лише зі слів самого ОСОБА_5 , а інших доказів які б прямо вказували на наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 - 1 КК України, немає. Свідки, на яких посилався ОСОБА_5 у своєму поясненні, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 факт умисного позбавлення волі ОСОБА_5 за наказом ОСОБА_37 заперечили, також ОСОБА_9 заперечив факт застосування будь - якого фізичного впливу ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , під час знаходження у підвальному приміщенні 21 березня 2016 року.

Поряд з цим, у ході досудового розслідування обставин отримання ОСОБА_5 травми, унаслідок якої заподіяно смерть останнього допитані військовослужбовець ОСОБА_38 , прокурор військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_39 , а також дільничний інспектор ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_40 , які повідомили, що 27 травня 2016 року ними був виявлений ОСОБА_5 за місцем проживання своїх батьків у с. Лопатичі, Олевського району, Житомирської області, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Батькам ОСОБА_5 було повідомлено про незаконне знаходження їх сина за межами військової частини, однак останні щодо причин самовільного залишення частини їх сином нічого пояснити не змогли.

Після цього ОСОБА_5 було запропоновано сісти у автомобіль та прослідувати до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що останній добровільно погодився.

При підготовці до виїзду в місті Київ до ОСОБА_5 підійшов його батько, ОСОБА_41 , який налив у стакан близько 100 грамів горілки, яку останній і випив. Після цього батько ОСОБА_5 попросив прокурора ОСОБА_42 дозволити його сину ОСОБА_5 взяти пляшку горілки з собою пояснивши, що його син ОСОБА_5 вже протягом тривалого часу вживає спиртні напої і його стан здоров`я в дорозі може погіршитись ( статись судомний напад ) у результаті різкої відмови від вживання спиртного. У свою чергу прокурор ОСОБА_39 відмовився виконати прохання батька ОСОБА_5 .

Окрім цього, допитані як свідки односельчани ОСОБА_5 - ОСОБА_43 , ОСОБА_44 повідомили, що ОСОБА_5 упродовж квітня - травня 2016 року перебував за місцем свого проживання в селі Лопатичі Олевського району Житомирської області, де проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з проходженням військової служби та часто вживав спиртні напої.

Допитані як свідки військовослужбовці військової частини польова пошта НОМЕР_3 ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_13 ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , а також інші військовослужбовці які в цей час перебували в приміщенні їдальні стосовно вищезазначеної події дали аналогічні по суті показання, які також були уточнені в ході проведення слідчих експериментів за участі очевидців.

23 липня 2019 року слідчим військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено запит до Національного військово - медичного клінічного Центру « ІНФОРМАЦІЯ_8 » для надання медичної документації за результатами проходження лікування солдатом ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 21 березня 2016 року по 05 квітня 2016 року та з 28 травня 2016 року по 31 травня 2016 року.
05 серпня 2019 року на адресу військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист, згідно якого надати вищезазначену документацію можливо лише у встановлено законом порядку, а саме за наявності відповідного рішення суду, оскільки запитувана інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом і є конфіденційною.
Враховуючи викладене, на даний час виникла необхідність для дослідити медичну документацію, зокрема історії хвороби, виписний епікриз, та іншу наявну медичну документацію солдата військової частини польова пошта НОМЕР_4 ОСОБА_5 ( військова частина НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 ., про проходження солдатом ОСОБА_5 стаціонарного лікування у Національному військово-медичному клінічному Центрі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у період з 21 березня 2016 року по 05 квітня 2016 року та з 28 травня 2016 року по 31 травня 2016 року з метою призначення судово-медичної експертизи для встановлення ступеню тяжкості та механізму отримання ОСОБА_5 посттравматичної перфорації барабанної перетинки правого вуха.

Вся медична документація, зокрема історії хвороб, а також виписний епікриз солдата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувають у володінні Національного військово-медичного клінічного Центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_1 ).

За результатами тимчасового доступу до указаних відомостей можливо отримати інформацію, що матиме доказове значення у кримінальному провадженні стосовно причин загибелі, характеру отриманих ушкоджень ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та можливість проведення комплексної судово - медичної експертизи з метою встановлення причин смерті та встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досудового розслідування вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати доступ до інформації, яка згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України містить охоронювану законом таємницю, а саме до усієї наявної медичної документації, солдата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вищеперераховані речі мають значення речового доказу, в рамках вказаного кримінального провадження, оскільки були предметом злочинного посягання.

Іншого способу отримання відомостей, якими володіє установа немає, оскільки виїмка речей і документів відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді, а відтак єдиним законним шляхом отримання цих відомостей є надання дозволу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Стаття 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, в тому числі, не становлять собою або не включають речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 163 165, 258, 259, 263, 309, 369 372 та ст. 395 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, за матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031, від 28 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2, ч. 4 ст. 426 - 1 КК України, - задовольнити.
Надати слідчому військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення ( здійснення виїмки ) оригіналів усієї наявної медичної документації стаціонарного лікування у Національному військово - медичному клінічному Центрі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у період з 21 березня 2016 року по 05 квітня 2016 року та з 28 травня 2016 року по 31 травня 2016 рокусолдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження має право постановити ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей та документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: