Провадження №1-кс/127/9154/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, перебуваючого в цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 10.06.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.06.2019 близько 00.55 год. під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер 0105» поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_7 та інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_8 , прибувши до будинку АДРЕСА_3 за викликом по повідомленню ОСОБА_9 про дрібну крадіжку, вчинену за вказаною адресою, виявили невідомого, яким виявився ОСОБА_4 .

На законні вимоги представитися та пред`явити документи, що посвідчують особу, висловлені відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським БУПП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_7 та інспектором БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, став виражатись у їхню адресу образливими нецензурними словами, поводити себе агресивно, кричати та в подальшому пручатися. На пропозицію припинити свою протиправну поведінку ОСОБА_4 відреагував агресивно та продовжував поводити себе зухвало, у зв`язку з чим вищевказані працівники поліції відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до ОСОБА_10 спеціальний засіб - кайданки та посадили його на заднє сидіння службового автомобіля марки «ТОYOTA PRIUS 113745 для подальшого доставлення до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для складення відносно ОСОБА_10 протоколів про адміністративні правопорушення.

У подальшому, перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «ТОYOTA PRIUS 113745, який проїжджав па перехресті вулиць Шмідта та О. Довженка в м. Вінниці, ОСОБА_4 продовжував поводитись агресивно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівників поліції заспокоїтися та припинити свої протиправні дії, почав погрожувати ОСОБА_7 , який сидів поруч на задньому сидінні службового автомобіля, та його родичам фізичною розправою і нанесенням тілесних ушкоджень, які останній сприйняв як реальну загрозу, після чого ОСОБА_4 умисно наніс поліцейському БУПП у Вінницькій області сержанту поліції ОСОБА_7 ногами три удари по правій руці і два удари по правій нозі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, 08.06.2019 близько 00.55 год. під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер 0105» поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_7 та інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_8 , прибувши до будинку АДРЕСА_3 за викликом по повідомленню ОСОБА_9 про дрібну крадіжку, вчинену за вказаною адресою, виявили невідомого, яким виявився ОСОБА_4 .

На законні вимоги представитися та пред`явити документи, що посвідчують особу, висловлені відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським БУПП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_7 та інспектором БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, став виражатись у їхню адресу образливими нецензурними словами, поводити себе агресивно, кричати та в подальшому пручатися. На пропозицію припинити свою протиправну поведінку ОСОБА_4 відреагував агресивно та продовжував поводити себе зухвало, у зв`язку з чим вищевказані працівники поліції відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до ОСОБА_10 спеціальний засіб - кайданки та посадили його на заднє сидіння службового автомобіля марки «ТОYOTA PRIUS 113745 для подальшого доставлення до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для складення відносно ОСОБА_10 протоколів про адміністративні правопорушення.

У подальшому, перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «ТОYOTA PRIUS 113745, який проїжджав па перехресті вулиць Шмідта та О. Довженка в м. Вінниці, ОСОБА_4 продовжував поводитись агресивно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівників поліції заспокоїтися та припинити свої протиправні дії, почав погрожувати ОСОБА_7 , який сидів поруч на задньому сидінні службового автомобіля, та його родичам фізичною розправою і нанесенням тілесних ушкоджень, які останній сприйняв як реальну загрозу, після чого ОСОБА_4 умисно наніс поліцейському БУПП у Вінницькій області сержанту поліції ОСОБА_7 ногами три удари по правій руці і два удари по правій нозі, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді забою 1-го п`ястно-фалангового суглобу 1-го пальця правої кисті та садна ліктя справа.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК У країни, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
08.06.2019 о 09 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.06.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.06.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2019; випискою № 9009 від 08.06.2019 з МКЛ 1І1МД.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів невеликої та середньої тяжкості, офіційно не працює, не одружений, не має постійного та стабільного джерела прибутку, не має постійного місця проживання в м. Вінниці та Вінницькій області, не має інших соціально-стримуючих чинників, підозрюється у вчиненні злочину проти авторитету органів державної влади, скоїв у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його схильність до антигромадської поведінки, з метою забезпечення належного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваномуОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001257, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 08.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
08.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочинів за одне із яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші злочини, незаконно впливати на свідків,а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрований, має постійне місце проживання, раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох малолітніх дітей, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів.

Крім того, вимога сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає з наступних підстав.

08.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Санкція ст. 342 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Санкція ст. 345 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно ст. 183 ч. 2 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше не судима та підозрюється у вчиненні злочинів за одне із яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 не відноситься до кола осіб визначених ст. 183 ч. 2 КПК України, а тому до останнього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 ,тобто до 08 серпня 2019 року (в межах строку досудового розслідування).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 08.08.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя