Номер провадження: 11-кп/813/1797/19
Номер справи місцевого суду: 513/946/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області, від 31 жовтня 2019 року, про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000118, внесеному до ЄРДР 05 квітня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскарженою ухвалою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000118, внесеному до ЄРДР 05 квітня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, прокурору для усунення виявлених недоліків.

Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив наступне:

- в обвинувальному акті не зазначена точна дата вчинення злочину;

- обвинувальний акт, не містить формулювання обвинувачення, адже в обвинувальному акті не описана об`єктивна, а також суб`єктивна сторона злочину, що свідчить про неконкретне обвинувачення, чим порушено право ОСОБА_10 на захист;

- крім того, звертає увагу на те, що обвинувальний акт містить посилання на докази, а саме на висновок експерта № 74 від 25 квітня 2019 року, котрий є в розпорядженні органу досудового розслідування та який, до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, розкриває сутність означеного доказу обвинувачення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На зазначену ухвалу суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій він вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, та стверджує, що при постановлені ухвали судом допущені істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, що проявилось у неправильності трактуванні норм КПК, та посилається на такі обставини:

- в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 372 КПК України в вступній частині ухвали не зазначено рік, місяць, і день народження обвинуваченого;

- в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 додержано вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з цим у формулюванні обвинувачення викладено суб`єктивну та об`єктивну сторону злочину;

- посилання в обвинувальному акті на номер та суть висновку експерта ніяк не суперечить ч.ч.2,4 ст. 291 КПК України;

-суд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду, оскільки фактично проводив підготовку до судового розгляду, що передбачено ч.2 ст. 315 КПК України, що було прийнято стороною обвинувачення як не встановлення підстав для повернення обвинувального акту;

- посилання суду на ст. 374 КПК України є неправомірним.

На підставі викладеного, прокурор просить скасувати оскаржену ухвалу суду та постановити нову, якою призначити судовий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили апеляційний суд залишити ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 4 статті 110 КПК України містить вичерпне поняття такого документу як обвинувальний акт. Зокрема визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт має містити, відповідно до частини 2 статті 291 КПК України - найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини,які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи підчас досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

В порядку п.3 ч.3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Тому слідчий при наявності достатніх доказів має негайно і детально проінформувати зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення.

Разом з тим слідчий при складанні обвинувального акту і прокурор при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту положенням закону і повернув його прокурору для усунення недоліків.

Судом першої інстанції було встановлено, що в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин, не зазначено: точної дати вчинення злочину, оскільки зазначено 05.04.20189; крім того, дати складення та затвердження обвинувального акту містять виправлення, що позбавляє суд можливості достовірно встановити вищевказані дати.

Як слідує з обвинувального акту, зокрема у формулюванні обвинувачення не зазначено в чому полягає грубість порушення громадського порядку (чи заподіяна істотна шкода громадському порядку, чи пов`язане хуліганство з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, чи зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, чи вимагає відновлення порядку значних, тривалих зусиль), чи вчинялися хуліганські дії в присутності інших осіб та в разі їх наявності кількість цих осіб, чи було порушено нормальну діяльність громадського транспорту, оскільки інкримінований обвинуваченому злочин був вчинений в людному місці - автостанції, а також тривалість хуліганських дій, що впливає на встановлення наявності об`єктивної сторони злочину; відсутнє конкретизоване зазначення тих обставин, які дають змогу встановити наявність такої ознаки суб`єктивної сторони даного складу злочину, як мотив, оскільки незрозуміло, в чому саме виразилася явна неповага до суспільства, яка характеризується, як правило, прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі тощо.

Вказані судом першої інстанції недоліки обвинувального акта, зокрема відсутність формулювання обвинувачення порушують право обвинуваченого на захист.

Зазначені обставини свідчать про формальне викладення обвинувального акту, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо необхідності повернення обвинувального акта ОСОБА_7 прокурору для усунення наведених вище недоліків.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що в тексті обвинувального акту містяться посилання на висновок експерта № 74 від 25 квітня 2019 року, який відповідно до ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні, при цьому посилання на наявність будь-яких доказів у змісті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, за загальними правилами КПК України є неприпустимим.

Таким чином, на думку апеляційного суду, посилання в обвинувальному акті на докази, які можуть надаватись та досліджуватись виключно під час судового розгляду не відповідає та суттєво суперечить вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Слід зауважити на тому, що викладені обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактичне ставить вже най цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.

З метою додержання конвенційних прав та гарантій обвинуваченого, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо утвореного дисбалансу між правами обвинувачення та захисту.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора про порушення кримінально процесуального закону, є необґрунтованими, а порушень, які тягнуть скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

З урахуванням викладеного апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору. Вказані порушення під час підготовчого засідання виправити не вбачається можливим, так само, як і не можливим є те, щоб призначити до судового розгляду зазначений обвинувальний акт.

Керуючись ст.ст. 291, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області, від 31 жовтня 2019 року, про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000118, внесеному до ЄРДР 05 квітня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4