Справа № 212/947/18
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, так як ризики передбачені ст.177 КПК України, на його думку, не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та наполягав на зміні запобіжного заходу на менш суворий у зв`язку з тим, що прокурором не доведено наявність переховування від суду та можливості впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Захисникпідтримав думку підзахисного, вважає, що судом допитана певна частина свідків, а тому ризик можливості незаконно впливати на них в обвинуваченого, відсутні. Крім того прокурором не доведено ризиків переховування обвинуваченого, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Згідно вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Розглядаючи питання доцільності продовження терміну тримання обвинуваченим під вартою, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, має незняті та непогашені судимості, обвинувачується у вчиненні злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотиків у складі організованого злочинного угрупування, зазначена злочинна діяльність є їх основним джерелом для існування та наживи.
Обвинувачений ОСОБА_8 крім постійного місця реєстрації та проживання в місті Кривий Ріг, не має соціальних зв`язків, а саме не одружений, дітей на утриманні не має, не працював, а тому є підстави, вважати що він може перебуваючи на свободі переховуватись від суду.
Перевіряючи наявність ризиків та продовження їх існування, передбачених іншими положеннями ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження, з врахуванням осіб обвинувачених, яким інкримінується скоєння тяжких злочинів та з урахуванням всіх зазначених вище критеріїв в сукупності, на даний час достатньо підстав вважати, що обвинувачений з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність.
Обраний відносно обвинуваченогоОСОБА_8 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються.
Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та, відповідно, зміни запобіжного заходу обвинуваченомуОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,177,178,183,184,331 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України на 60 (шістдесят) днів, до 09 жовтня 2019 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 09 жовтня 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3