Справа № 454/2489/16-к
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 02.09.2019 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокаля скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000125 від 11.02. 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України ,-

в с т а н о в и в:

скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду із відповідною скаргою, на постанову слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000125 від 11.02. 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України, зокрема, у зв`язку з тим, що така постанова є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1) В постанові про закриття кримінального провадження від 22.02.2019 року слідчий вказує на покази ОСОБА_6 допитаного в якості свідка 25.02.2013 року , де останній вказав що ОСОБА_5 деколи давав йому користуватися автомобілем, однак недопустимими є докази , що були отримані з показів свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим;

2) Щодо показів свідка ОСОБА_5 від 26.02.2013 року в яких він повідомив, що інколи дозволяв користуватися автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_1 своєму пасинку ОСОБА_6 при умові, що за кермом будуть знаходитись його друзі, які мають посвідчення водія , то останній це спростував неодноразово в судових засіданнях під час допиту як свідка та цивільного відповідача;

3) Обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово підтвердив в судових засіданнях покази свідка ОСОБА_7 та визнав факт незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 ;

4) Досудовим слідством не здобуто жодного доказу про те , що ОСОБА_6 раніше користувався вищенаведеним транспортним засобом;

5) Слідчим не допитано потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , хоча останні давали свої покази під час допиту їх в якості потерпілих та свідків суду, а не використовувати їх покази надані в іншому кримінальному провадженні;

6) На даний момент жодних цивільних позовів до ОСОБА_5 не пред`явлено по кримінальному провадженні № 0000042 від 14.01.2013 року;

7) Слідчим в постанові зроблено припущення згідно первинних показань ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ;

8) Щодо подання ОСОБА_5 10.02.2016 року заяви про незаконне заволодіння його транспортним засобом 14.01.2013 року , то останній не є юридично грамотним , і неодноразово пояснював слідчим , що на його думку те що сталося охоплювалося виною його пасинка ОСОБА_6 за ст.. 286 ч.2 КК України, тобто ДТП. Законом України про кримінальну відповідальність не встановлено строку звернення з заявою про злочин.

9) Слідчий в оскаржуваній постанові не навів жодного доказу на спростування того, що ОСОБА_6 мав уявне право на транспортний засіб . Він такого права ОСОБА_6 не надавав , тому останній таємно , вмисно, незаконно заволодів транспортним засобом та завдав йому матеріальної шкоди - 91629 грн. 95 коп.

10) Скаржника не притягали до адміністративної відповідальності за ст.. 126 ч.2 КУпАП та ст.. 130 ч.1 КУпАП.

Скаржник ОСОБА_5 в судове засідання не прибув , що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в судове засідання прибув, підтримує скаргу , просив скаргу задовольнити та в обґрунтування зіслався на обставини викладені в скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання прибув, заперечує скаргу , просив в скарзі відмовити , постанова слідчого законна та обґрунтована, а сама заява ОСОБА_5 спрямована на уникнення цивільної відповідальності по іншому кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_12 в судове засідання прибув , просив в скарзі відмовити та в обґрунтування зіслався на наступні обставини: скаржник ОСОБА_5 подав заяву в поліцію про викрадення автомобіля лише через три роки після ДТП; ОСОБА_6 в своїх показах вказував, що ОСОБА_5 інколи дозволяв йому брати автомобіль, тільки , щоб хтось з друзів мав посвідчення водія; ОСОБА_5 теж давав покази, що він дозволяв ОСОБА_6 користуватися даним автомобілем; дійсно він виніс постанову про закриття даного кримінального провадження, проаналізувавши всі докази , що були зібрані слідчою ОСОБА_13 ; він також вніс в ЄРДР дані щодо ОСОБА_5 за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину; щодо вказівок прокурора про необхідність допиту ряду свідків, то частина з них була допитана, а деяких не було змоги допитати через їх перебування за кордоном.

У зв`язку з вищезазначеним, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника , з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий суддя, вислухавши представника скаржника, прокурора, слідчого, вивчивши матеріли за скаргою, матеріали кримінального провадження№ 0000125 від 11.02. 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України , приходить до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Згідно ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В ході судового розгляду скарги було встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що 10.02.2016 року ОСОБА_5 звернувся із заявою в поліцію , що ОСОБА_6 в ніч з 13.01.2013 року на 14.01.2013 року незаконно заволодів його транспортним засобом марки HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_1 . 11.02.2016 року дані про злочин було внесено в ЄРДР за ст.. 289 ч.1 КК України ( витяг з кримінального провадження № 0000125 від 11.02.2016 року).

01.07.2016 року слідчою Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження за ст.. 356 КК України.

28.11.2016 року слідчим суддею ОСОБА_1 скасовано дану постанову про закриття кримінального провадження.

09.11.2017 року слідчою Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 винесено постанову про перекваліфікацію дій особи за ст.. 289 ч.2 КК України.

11.12.2017 року слідчою Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження за ст. 289 ч.2 КК України.

08.02.2018 року слідчим суддею ОСОБА_1 скасовано дану постанову про закриття кримінального провадження.

Після проведеного аналізу зібраних доказів та матеріалів слідчих дій слідчий Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 постановою від 22.02.2019 року було закрито дане кримінальне провадження за ст. 289 ч.2 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З досліджених в судовому засіданні доказів, матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим досліджено усі обставини кримінального провадження, було вжито можливі заходи для отримання наявних доказів, які мають відношення до події, а також виконано інші необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення істини по справі.

Як встановлено в судовому засіданні всі обставини на які вказує скаржник слідчим досліджувались під час досудового розслідування.

Необхідно зауважити, що відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Крім того, твердження скаржника про нібито невиконання слідчим інших слідчих дій, які наведені ним в скарзі, спростовано в судовому засіданні та підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, обставини на які вказує скаржник перевірялись в процесі розслідування даного кримінального провадження, давалась оцінка слідчим щодо всіх доказів.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим на підставі доказів які наявні в матеріалах кримінального провадження не здобуто прямих та неспростованих доказів наявності кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки інші докази здобути неможливо.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, постанова слідчого від 22.02.2019 року відповідає вимогам ст. 284 КПК України.

Як слідує з ст. 2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини зазначив, "що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою" ("Коем проти Бельгії" (2000 р.). Також практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи ("Девеер проти Бельгії " від 27 лютого 1980 року).

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що вимоги даних норм закону слідчим при винесенні оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами аналізу здійснення досудового розслідування, в ході якого слідчим проводиться повна та всебічна перевірку фактів, які стосувалися обставин справи.

Також слід зазначити, що слідчий є окремою процесуальною особою , а тому будь-який вплив чи тиск на нього є недопустимим.

Також дані обставини підтверджуються і дослідженими матеріалами кримінального провадження № 0000125 від 11.02. 2016 року.

Отже, проаналізувавши та оцінивши зібрані в ході досудового розслідування докази, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого у постанові від 22.02.2019 року , у зв`язку із чим, постанова слідчого є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, які здобуті без будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови.

Крім цього, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слід також зазначити, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено на даному етапі всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволило прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також у зв`язку з необґрунтованість доводів скаржника, які не знайшли свого підтвердження, як в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000125 від 11.02. 2016 року, так і у судовому засіданні під час розгляду даної скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000125 від 11.02. 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України слід відмовити.

Повний текст ухвали складено 06 вересня 2019 року.

Керуючись ст. ст.305 307 КПК України,

у х в а л и в:

в скарзі ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000125 від 11.02. 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Час оголошення повного тексту ухвали 06.09.2019 року о 12 год. 45 хв.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1