Справа №:754/9761/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010206 від 08 грудня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом, виходячи з тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілі та представник потерпілого підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження тримання під домашнім арештом.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином та особливо тяжким злочином, за які законом передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, заявлені ризики з моменту обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не зменшились, та в даний час необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого під домашнім арештом. При цьому, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, колегія суддів, враховує той факт, що вчинені обвинуваченими кримінальні правопорушення, мають високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, тому вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; репутацію; майновий стан; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому, суд вважає, що ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом продовжити на 60 днів, тобто до 29 листопада 2019 року, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- в період часу з 22 годин 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- з`являтися за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

Роз`яснити обвинуваченому наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.