Справа № 502/1776/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2019 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000334 від 27.05.2019 р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні злочину,

передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що 26.05.2019 р. приблизно о 14:00 він, знаходячись на каналі «Лаптиш», що розташований на території Кілійського району Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, розуміючи, що його дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу викрав із сумки чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 мобільний телефон останнього марки «HUAWEI» моделі Y5 ІІ (CUN-U29) чорного кольору, вартістю 900 гривень з картою пам`яті micro-SD об`ємом 8 Гб, вартість якої становить 74 гривні та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

30.08.2019 р. під час досудового розслідування на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості на підставі статей 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, зокрема, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину. Вказаною угодою передбачено, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання, повинен понести ОСОБА_4 : у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені в ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та просив затвердити зазначену угоду.

Захисник в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути, серед іншого, укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Відповідно до ч. 5 вказаної статті укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено в судовому засіданні, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до ст. 12 КК України стосується вчинення ним злочину середьної тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

З обвинуваченого в силу положень ст. 124 КПК України підлягають до стягнення витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.08.2019 р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 27.05.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави 1256,08 гривень витрат на залучення експерта за реквізитами УК у м. Одесі/Малиновський р-н/24060300, р/р 5007, , банк Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998 за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1