ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3286/19 Справа № 202/4123/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306, ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України,

за участю учасників судового розгляду:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_6
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою змінити міру запобіжну заходу відносно неї з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування апеляційних вимог, вказує, що суд не надав можливості ані їй ані захиснику ознайомитися з клопотанням прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Їй не було надано копії зазначеного клопотання для належного захисту. Суд без дослідження доказів продовжив їй строк тримання під вартою. Клопотання прокурора було розглянуто з порушенням територіальної підсудності. Прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, обставини, які виправдовують її подальше тримання під вартою.
Крім того, зазначає, що судом не дана оцінка тому, що вона навчалася в академії, працювала, проживала за однією й тією ж адресою, виконувала всі покладені судом обов`язки, з`являлася до суду, прокурора, слідчого за першою ж вимогою, раніше не була судима та не притягалася ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності.
Також вказує, що судовий розгляд вже триває 1,5 року, суд не може допитати 12 свідків, заявлених стороною обвинувачення, що свідчить про умисне затягування судового процесу.

Ухвалою Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 21 грудня 2019 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд зазначив, що обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діянь, які їй інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, оскільки відносно обвинуваченої ОСОБА_6 під час досудового слідства змінювався запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, підставою для чого, було порушення запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченої та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали контрольного провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , суд першої інстанції ретельно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та доводи клопотання сторони засхисту щодо зміни обвинуваченій запобіжного заходу на домашній арешт, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, взято також до уваги наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків переховування від суду, оскільки під час досудового слідства запобіжний захід щодо обвинуваченої змінювався з домашнього арешту на тримання під вартою, підставою для чого, було порушення запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а тому, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останньої та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що виконувала всі покладені судом обов`язки, є безпідставними.

Посилання в апеляції обвинуваченої на те, що вона навчалася в академії, працювала, проживала за однією й тією ж адресою, раніше не була судима та не притягалася ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності, самі по собі не можуть слугувати підтвердженням її належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг, не встановлено.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306, ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

_______________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4