Справа № 216/2768/17
У Х В А Л А

26 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , захисника померлого обвинуваченого ОСОБА_18 - ОСОБА_19 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, питання доцільності тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000663 від 27.08.2015 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , померлого ОСОБА_18 обвинувачених за ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 обвинуваченого за ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_13 обвинуваченого за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,-
встановила:
У провадженні суду на розгляді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні 26.09.2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_12 звернулися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що його підзахисний ОСОБА_12 має на утриманні мати пенсійного віку. Крім того, він має постійне місце проживання та реєстрації, до обрання запобіжного заходу мав постійне місце роботи, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

ОСОБА_12 підтримав позицію свого захисника - адвоката ОСОБА_16 .
Інші обвинувачені та захисники наполягали на задоволенні клопотання.
Прокурор та потерпілі заперечували проти клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_16 , посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання і продовження цього запобіжного заходу.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши їх доводи, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2019 року ОСОБА_12 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.09.2019 року включно.
Так, відображення принципів вирішення питання про обрання чи зміну дії щодо особи запобіжного заходу міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 181, 183 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, Існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).
Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою. (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Згідно п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 , в разі визнання його винним, його вік, спосіб вчинення кримінального правопорушення. При цьому судом враховується також стадію судового розгляду, обсяг обвинувачення а також наявність у обвинуваченого власного житла та місця реєстрації у м. Южноукраїнськ, що підтверджено документально, наявність родини, що свідчить про наявність міцних соціальних та сімейних зав`язків.

Встановлені судом обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_12 може бути застосований менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю, який зможе може в повній мірі запобігти вказаним ризикам із покладенням обов`язків на обвинуваченого передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Суд не знаходить підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, колегія суддів -

постановила:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_16 про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити, обраний відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 26 листопада 2019 року включно.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_12 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, з носінням електронного браслету та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Негайно звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2