Провадження №11-кп/801/1294/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, визначеної під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою та задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України у справі № 127/759/19

в с т а н о в и в :

Прокурор в судовому засіданні в суді першої інстанції заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, які він вчинив в період непогашеної судимості, на шлях виправлення не став, не має соціально-стримуючих факторів: не одружений, не працює, не має зареєстрованого місця проживання на території м. Вінниці, а тому на даний час не відпали та продовжують існувати ризики для кримінального провадження, які існували під час обрання останньому запобіжного заходу, а саме того, ОСОБА_8 може переховуватися від суду чи продовжити вчиняти нові злочини в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Потерпіла ОСОБА_10 підтримала клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 також заявив клопотання про зміну обвинуваченому розміру застави, визначеного в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , зазначивши про незначний розмір шкоди, завданий внаслідок вчинення злочинів, у яких обвинувачується його підзахисний. Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника, просив врахувати, що розмір застави, визначений в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу для нього є занадто великим.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави та задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 листопада 2019 року включно.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що судом не взято до уваги, що на його утриманні знаходиться матір, яка є пенсіонеркою, співмешканка, яка є інвалідом та неповнолітня донька. Також зазначає, що має поганий стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити ухвалу суду без змін; думку адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу останнього; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Обставини, які враховуються під час продовження строку тримання під вартою, викладені в ст.199 КПК України.

В ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких умисних корисливих злочинів, які він вчинив через незначний час після відбуття ним покарання за попереднім вироком, під час непогашеної судимості, тобто не став на шлях виправлення та не зробив належних висновків, повторно вчинивши умисні корисливі злочини, не має соціально-стримуючих факторів: не має постійного місця проживання, не працює, не навчається, тобто не має законного джерела доходу і засобу для існування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді при застосуванні та продовженні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 .

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо відмови судом в задоволенні клопотання адвоката про зменшення розміру застави, є також необґрунтованими. Так, суд першої інстанції, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зменшення розміру застави, позбавлений можливості здійснити перевірку мотивів клопотання належними доказами.

Крім того, в даному випадку суддя, у відповідності до положень ст.199 КПК України, повинен був розглянути тільки питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки рішення про застосування, в порядку ч.3 ст.183 КПК України, застави, як альтернативного запобіжного заходу, прийняте в рамках розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, продовжує свою дію на протязі всього часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не може бути переглянуто.

Статтею 199 КПК України визначений порядок продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який не потребує, у разі необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ініціювання питання та прийняття рішення про продовження дії ухвали слідчого судді в частині застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, або зміни розміру такої застави, оскільки згідно вимог ч.7 ст.182 КПК України застава, як альтернативний запобіжний захід, застосований в порядку ч.3 ст.183 КПК України, може бути внесена в будь-який момент на протязі дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали судді, по справі, не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178,182, 183, 194 КПК України, з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, наявних у кримінальному провадженні ризиків, даних про його особу, продовжив строк запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, визначеної під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою та задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України у справі № 127/759/19, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3