Справа № 645/2493/19
Провадження № 1-кп/645/576/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Харків

Судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні № 645/2493/19 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и л а:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без права внесення застави, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених пунктами першим, третім, п`ятим частини першої статті 177 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся своєчасно та належним чином. Матеріали кримінального провадження містять заяву, в якій потерпілий просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, просила замінити запобіжних захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд враховує, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, в ході якого ще не допитані потерпілий та свідки, існують ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також переховуватись від суду.
В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.
Необхідно наголосити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, у суду відсутні докази достатніх гарантій забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.
Судова колегія вважає, що не лише повне скасування запобіжного заходу, а й застосування до обвинуваченого, будь-якого іншого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, бо саме завдяки своєчасно обраному на законних підставах запобіжному заходу у виді тримання під вартою, можливість реалізації обвинуваченим зазначених ризиків виключено.
При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд також враховує, що питання розумності строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Питання чи розумно залишати обвинуваченого під вартою повинно оцінюватися в кожному конкретному випадку у відповідності до його особливостей. Тримання під вартою є виправданим лише у разі наявності чітких ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України).
Крім того, вирішення питання про продовження запобіжного заходу здійснюється судом з врахуванням обставин конкретної справи, що знаходиться в провадженні суду.
Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Судова колегія при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання їх під вартою.
Колегія суддів також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків. У зв`язку з цим проходить до висновку, що ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися, тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд продовжує строк тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, без права внесення застави.
З урахуванням наведеного у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 199,314-315 КПК України, суд, -
У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 30.09.2019 року.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3