Справа № 611/833/19
Провадження № 1-кп/611/88/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Барвінкового Харківської області, громадянки України, з професійно - технічною освітою, неодруженої, не працюючої, раніше судимої:

- 09.11.2009 р. Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 11.03.2011 тим же судом за ст. 189 ч. 2, 69, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 08.05.2013 за відбуттям строку покарання;

- 08.08.2014 тим же судом за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 01.10.2014 тим же судом за ст. 125 ч. 1, 296 ч. 2. 70 ч. 1, 70 ч. 4, 71 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнена 29.11.2017 за відбуттям строку покарання,

яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, за таких обставин.

17 липня 2019 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 приїхала в гості до своєї знайомої ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_5 вживала спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_4 стало відомо, де в будинку потерпіла ОСОБА_6 зберігає гроші. Близько 22.00 години потерпіла ОСОБА_6 пішла спати, і коли роздягалася, то у неї з бюстгальтера на підлогу випали гроші в сумі 400 грн. ОСОБА_4 , побачивши це, вирішила цим скористатися та таємно викрасти гроші.

Реалізуючи злочинний умисел на крадіжку грошей, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, повторно, впевнившись, що її дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрала, піднявши з підлоги, гроші в сумі 400 грн. В подальшому ОСОБА_4 в тій же кімнаті підійшла до швейної машини, в якій, як їй було відомо, зберігалися гроші, та викрала звідти гроші в сумі 800 грн. Після скоєння крадіжки грошей ОСОБА_4 поїхала до себе додому в АДРЕСА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 зазначеними протиправними діями спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1200 грн.

Викраденими грошима ОСОБА_4 розпорядилася на свій розсуд, а саме витратила їх на власні потреби.

Допитана як обвинувачена, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому їй злочині визнала повністю і дала показання щодо обставин скоєного нею злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченої ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченої, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, уважає повністю доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, і кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено: ОСОБА_4 раніше судима, не працює, проживає зі свекрухою і малолітнім сином, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд визнає рецидив злочинів та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання, передбачене санкцією статі 185 ч. 2 КК України, у виді арешту, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, ті обставини, що обвинувачена вчинила злочин, маючи непогашені і не зняті у встановленому порядку судимості, суд вважає, що виправлення обвинуваченої неможливе без її ізоляції від суспільства, а призначення менш суворої міри покарання не матиме достатнього виправного і виховного впливу на обвинувачену, що суперечить основним завданням кримінального покарання.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Витрати на залучення експерта у провадженні відсутні.

Речові докази у провадженні відсутні.

Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченої до набрання вироком законної сили запобіжного заходу - домашнього арешту, зважаючи на те, що обвинувачена неодноразово судима, має слабкі соціальні зв`язки, тому може переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість покарання за вчинення злочину у виді арешту.

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, і вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту з метою забезпечення в подальшому виконання вироку, оскільки обвинувачена, яка неодноразово судима та має слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, зважаючи на те, що їй призначається покарання у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст. 374 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою за статтею 185 ч. 2 КК України і призначити їй покарання за цією статтею арешт на строк 4 (чотири) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок не залишати місце свого фактичного мешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 години до 07 години наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 додатковий обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає: м. Барвінкове Харківської області, та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня її затримання при виконанні цього вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1