Справа № 629/3996/17
Номер провадження 1-кп/629/109/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області, кримінальне провадження №0002264 від 16.10.2017 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури в Харківській області 26.10.2017 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лук`янівка, Амурської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.01.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, -

встановив:

15.10.2017 року приблизно о 15-00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, сів за кермо скутеру «Viper», моделі «ТХМ125С», який належить ОСОБА_4 , чим встановив контроль над транспортним засобом і отримав можливість перемістити його, в ході якого здійснив проїзд від первинного місцезнаходження, за адресою: АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 , тим самим розпорядився транспортним засобом на власний розсуд.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, та просила закрити кримінальне провадження відносно її двоюрідного дядька ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.2 КК України, оскільки свого дядька ОСОБА_6 вона найняла для будівництва літньої кухні, за виконання цієї роботи вона зобов`язана була сплатити грошову винагороду, тобто, на момент вчинення кримінального правопорушення він був щодо неї найманим працівником, побудував понад 70% кухні. 15.10.2017 року ОСОБА_6 перебуваючи в її домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_2 , взяв її мопед та поїхав у своїх справах, а вона виявивши відсутність мопеда повідомила про це в поліцію, однак відразу як дізналася, що її мопед взяв дядько, хотіла закрити цю справу.

Захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання потерпілої ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження та обвинувачений підтвердив факт примирення з потерпілою та, що він дійсно працював у потерпілої і здійснював будівельні роботи, будував літню кухню.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання на підставі правової позиції Верховного Суду відносно трудових спорів.

Відповідно до ст.284 ч.1 п.7 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 3 частини 1 ст.477 КПК України (редакція якої діяла на час скоєння кримінального правопорушення) передбачено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених в тому числі ч.2 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом без особливо обтяжуючих обставин), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

Згідно ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2,3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Суд враховує, що договори з громадянами на використання їх праці можуть укладатися за трудовим або цивільно-правовим договором. Основною відмінністю договорів цивільно-правового характеру від трудових договорів є те, що перші регламентуються Цивільним кодексом України, а інші - Кодексом законів про працю України. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до приватного обвинувачення, потерпіла під час судового провадження відмовилась від обвинувачення, сторони примирились і відмова потерпілою від обвинувачення є добровільною, шкода була завдана виключно власності потерпілої, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,284,369-372,477 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України - закрити у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Речові докази скутер «Viper», моделі «ТХМ125С» - повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Копію даної ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1