Справа № 206/1978/19
Провадження № 1-кп/206/218/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000141 від 11.02.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.06.2003 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 1 рік;
- 25.03.2004 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст.186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України приєднано невідбутний строк покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2003 року до відбуття визначено покарання 5 років позбавлення волі;
- 24.06.2008 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ст. 353, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутний строк 6 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2004 року до відбуття визначено покарання 3 роки позбавлення волі;
- 22.07.2008 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 70 КК України за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2008 року та у відповідності до ст. 71 КК України за вироком того ж суду від 24.06.2008 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
- 01.03.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутний строк 1 місяць за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.07.2008 року до відбуття визначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 16.06.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання, поглинуто покаранням за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01.03.2011 року, до відбуття визначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 27.08.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. 04.11.2014 року Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок від 27.08.2014 року скасовано, вважати осудженим за ч.1 ст.190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 04.09.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_5 ,
представник потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
захисник-адвокат - ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09.02.2019 року приблизно о 01:51 год. перебуваючи у відділі продуктів дитячого харчування торгівельної зали магазину ТОВ "Омега" "Варус-40", який розташований за адрсеою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43Д, на полицях з товаром побачив молочну суху суміш "Нестле Нан" вагою 800 г.
В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме: молочної сухої суміші "Нестле Нан" вагою 800 г.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, цього ж дня, приблизно о 01:52 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у відділі продуктів дитячого харчування торгівельної зали, вищевказаного магазину, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони мають таємний характер, умисно, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, взяв одну молочну суміш "Нестле Нан" вагою 800 г. та поклав її у портфель чорного кольору, який він мав при собі, та направився до виходу магазину.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , пройшов через касову зону, не розплатившись, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.
Свїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ТОВ "Омега" у розмірі 323,59 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав частково, при цьому суду показав, що він прийшов до магазину по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро, взяв дитячу суміш поклав у сумку, прийшов на касу, розмовляв з охороною і забув розрахуватись, на наступний день йому зателефонували та повідомили про скоєне, він хотів владнати, однак вони вже звернулись до поліції. Через два місяці розрахувася з магазином про що надав чек.
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині винуватість останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 суду показав, що ранкова зміна доповіла про крадіжку дитячої суміші, він передивився відео та звернувся в поліцію. В подальшому матеріальна шкода дійсно була відшкодована обвинуваченим.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що того дня 09.02.2019 року о 01:50 год. в магазині "Варус" була скоєна крадіжка дитячого харчуваня, чоловік зайшов з рюкзаком і виходив через касу з рюкзаком, який був застебнутим за спиною.
Зазначені показання представника потерпілого та свідка узгоджуються з добутими доказами в ході судового слідства і спростовують доводи сторони захисту про те, що винуватість обвинуваченого грунтується лише на припущеннях або на доказах, отриманих не у спосіб, передбачений КПК України чи внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У суду немає підстав ставити під сумнів показання допитаного представника потерпілого та свідка в судовому засіданні, а тому суд вважає їх правдивими і покладає в обгрунтування вироку нарівні з іншими дослідженими доказами .
Крім показів представника потерпілого, свідка, винуватість ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду від 09.02.2019 року з таблицею зображень, відповідно до якого проведено огляд приміщення торгівельної зали "Варус-40", розташованого за адрсеою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43Д, а саме відділу дитячого харчування. Паралельно розташовані два ряди стелажів з продукцією, на кожному з рядів мається 5 полок з продукцією "Nestle" (т. 1 а.п. 8-10);
- протоколом огляду предмету від 13.03.2019 року з відеозаписом із камер спостереження, встановлених у ТОВ "Омега" на об`єкті "Варус-40", за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43-Д, що було переглянуто безпосередньо в судовому засіданні, та з якого вбачається, що ОСОБА_4 знаходячись біля відділу з дитячим харчуванням спочатку щось вибирає, а потім приставляючи портфель до полиці бере "Нестле Нан" молочна суміш 800 г та кладе в портфель. Далі зафіксовано, як він з товаром, який поклав у портфель виходить з торгівельної зали через касову зону, не розрахувавшись за товар (т.1 а.п. 28-29, 31);
- висновком експерта від 28.03.2019 року, відповідно до якого середньоринкова вартість майна станом на момент вчинення злочину, а саме 09.02.2019 року, а саме: суміші "Нестле Нан" № 3 суха молочна 800 г, 1 шт, складала 323,59 грн. (т. 1 а.п. 39-40).
Оцінюючи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.
До позиції сторони захисту та обвинуваченого, що останній не мав умислу, а просто забув розрахуватись, суд ставиться критично та вважає її надуманою та продиктованою наміром ухилитись від відповідальності, оскільки така позиція повністю спрстовується наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими судом належними та допустими доказами, зокрема показаннями свідка та відозаписом на якому зафіксовано вчинення ОСОБА_4 злочину. Крім того крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпоряджатися ним як своїм власним: продати, сховати, подарувати, використати на свої потреби й інше.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, те що він не працює, вчинив злочин у період іспитового строку, за місцем проживання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 43), у лікаря-нарколога перебуває під диспансерно-динамічним наглядом з 09.01.2018 року з діагнозом "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності" (т. 1 а.п. 41), у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (т. 1 а.п. 42), та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, виходячи з наступного.
Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
На підставі абз. 7 п. 26 Постанови, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, а саме до покарання, обраного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком, оскільки останній вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових злочинів.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом виходячи з положень ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_4 , за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2018 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_4 , помістивши його в Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Речові докази по даному провадженню: CD-R диск (т. 1 а.п. 31) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь Дніпропетровського НДІСЕ витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1616-19 від 28.03.2019 року у розмірі 314 грн.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1