Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8650/19
Провадження № 1-кс/644/2664/19
У Х В А Л А
Іменем України

24 жовтня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002607 від 16.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2019 року шляхом поштового відправлення до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Хіаоmі RЕDМІ NоТ 7», іmеі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з «сім-картою» мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_3 .
Клопотання вмотивовано тим, що 15.10.2019 року за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, буд. 26 співробітниками поліції було виявлено ОСОБА_5 , у якої при собі знаходились наркотичні речовини загорнуті в згортки в кількості 7 шт. Також, остання повідомила, що займається "розкладкою" наркотичних речовин по м. Харкову.
За даним фактом 16.10.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002607 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

15.10.2019 року ОСОБА_5 добровільно видала слідчому Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області мобільний телефон марки «Хіаоmі REDMI NoT 7», imei НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з «сім-картою» мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_3 , та повідомила, що за допомогою мобільного телефону через мобільний додаток «Telegram», шляхом надіслання текстових повідомлень, вона отримувала інформацію про місце знаходження закладок з наркотичними засобами, забирала їх за зазначеними адресами та розкладала їх за іншими адресами на території м. Харкова, з подальшим фотографуванням місця знаходження закладки та надіслання фото абоненту.
З метою проведення подальшого досудового розслідування, збереження речових доказів і виникла необхідність у зверненні до суду з даним клопотанням, окільки їх повернення матиме негативні наслідки для подальшого досудового розслідування у зв`язку з тим, що вказані речі можуть бути або будуть знищені, що унеможливить подальше досудове слідство.

ОСОБА_5 в судове засідання не прибула.

Прокурор клопотання підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Орджонікідзевського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002607 від 16.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_5 видала слідчому мобільний телефон марки «Хіаоmі REDMI NoT 7», imei НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з «сім-картою» мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_3 , та повідомила, що за допомогою даного мобільного телефону через мобільний додаток «Telegram», шляхом надіслання текстових повідомлень, вона спілкувалась з абонентом « ОСОБА_6 », отримувала від нього інформацію про місце знаходження закладок з наркотичними засобами, забирала наркотичні засоби за зазначеними «Big Smile» адресами та розкладала їх за різними адресами на території м. Харкова, з подальшим фотографуванням місця знаходження закладки та надіслання фото абоненту «Big Smile».
16 жовтня 2019 року слідчий Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 шляхом поштового відправлення звернувся з відповідним клопотанням до суду.

23 жовтня 2019 року вказане клопотання слідчого Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 надійшло до адреси суду.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Отже, строк звернення до суду слідчим вважається не пропущеним і клопотання вважається поданим в передбачений абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України строк. Стороною обвинувачення 16 жовтня 2019 року шляхом поштового відправлення направлено до суду клопотання про арешт майна, таким чином, передбачений законом строк не порушено.

Згідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 117, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.10.2019 р. у ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Хіаоmі REDMI NoT 7», imei НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з «сім-картою» мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_3 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: