У Х В А Л А
іменем України
16.10.2019 Справа №607/23095/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду в місті Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулас ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва на автомобіль марки «Ford» модель «Transit Т 330» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог вказує, що потреба на даний час у перебуванні майна під арештом відпала, з моменту накладення арешту пройшло більше 4 років, ні її довірителю, ні ОСОБА_6 не була пред`явлена підозра, у зв`язку з чим просить скасувати накладений арешт на автомобіль ОСОБА_3 .

В судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна підтримали, просять його задовольнити, вказали, що ОСОБА_3 користується автомобілем«Ford» модель «Transit Т 330» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі довіреності від 20.02.2019 року, виданої ОСОБА_7 , який транспортний засіб придбав у період коли жодної інформації про арешт не існувало. Вказали, що як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_7 не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вони не є обвинуваченими або особами, які в силі закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Враховуючи, що з часу накладення арешту на транспортний засіб пройшло більше як чотири роки, досудове розслідування наданий час триває, а тому відсутня потреба у перебуванні майна під арештом, в зв`язку із чим останній підлягає скасуванню.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечила. Накладення такого вважає обґрунтованим та потреба на даний час у його застосуванні не відпала. Просить врахувати, що всупереч вимогам ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року (справа №757/8411/15-к), під час накладеного арешту, відбулась незаконна реєстрації автомобіля за ОСОБА_7 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому заявник ОСОБА_3 , яка діє на підставі виданої ОСОБА_7 довіреності щодо спірного автомобіля також не може вважатись законним володільцем транспортного засобу, оскільки останній був відчужений під час накладеного арешту, відомості про який було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В розумінні вимог ст. 174 КПК України, визначено перелік суб`єктів, що мають право звернення із клопотанням про скасування арешту.

За результатами розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

-17 березня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва (справа757/8411/15-к) задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000464 та накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «Інтегро Комерц» (30281124), зокрема: автомобіль марки «Ford» модель «Transit Т330» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Як вбачається із змісту даної ухвали, такий арешт накладено шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження ним будь-яким чином;

- згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 11 січня 2016 року за №48749817 зареєстровано обтяження арешт рухомого майна транспортного засобу марки «Ford» модель «Transit Т330» 2006 року випуску, жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; підстава обтяження: ухвала Печерського районного суду м. Києва, 757/8411/15-к, 17.03.2015;

- згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford» модель «Transit Т330» СХ) 752506 від 01.11.2016 року, вищевказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_7 .

20.02.2019 року ОСОБА_7 видано довіреність на ім`я ОСОБА_3 на право розпорядження транспортним засобом марки «Ford» модель «Transit Т330» 2006 року випуску.

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно із ч.2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який поширюється також на ухвалу слідчого судді про забезпечення кримінального провадження.

Встановлені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва (справа757/8411/15-к) від 17 березня 2015 року про накладення арешту, обмеження були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - 11 січня 2016 року і подальша перереєстрація арештованого транспортного засобу (01 листопада 2016) дає підстави зробити висновок про те, що укладений правочин щодо відчуження спірного транспортного засобу в користь ОСОБА_7 , як і подальша видача ОСОБА_7 довіреності від 20.02.2019 року на ім`я ОСОБА_3 щодо спірного транспортного засобу, який перебуває під арештом, є нікчемними, що в результаті дає право слідчому судді вважати, що ОСОБА_3 не може вважатись законним володільцем спірного автомобіля, а тому не має права на звернення із клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні, в розумінні положень ст. 174 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1