Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

16 травня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000447 від 01 вересня 2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 із незакінченою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 28 листопада 2017 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.1, 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст.70 КК України з призначеним покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.; 12 квітня 2018 року Березнівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 190 КК України, на підставі угоди про примирення призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_9 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року відносно ОСОБА_5 , -

встановила:

Цим вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції, 30 серпня 2017 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в магазині «Конвалія» в смт. Гоща Рівненської області, діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у повідомленні потерпілому ОСОБА_10 неправдивих відомостей про справжність талонів на пальне, заздалегідь знаючи, що вони недійсні, продав бухгалтеру магазину «Конвалія» ОСОБА_11 , чотири талони АЗС «Авіас» на дизельне паливо, а саме: 3 (три) талони АЗС "Авіас" на дизельне паливо по 60 (шістдесят) літрів кожен та 1 (один) талон АЗС "Авіас" на дизельне пальне на 20 (двадцять) літрів та отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) гривень, чим завдав для потерпілого ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3 000 (три тисячі) гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин справи, вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування таких доводів зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_5 суд не дотримався вимог ст.70 КК України.

Просить вирок щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасувати та призначити останньому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора щодо задоволення апеляційних вимог, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 , у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, які не досліджувалися за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст.349 КПК України, і не заперечуються ніким з учасників судового розгляду.

При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим ОСОБА_5 , який повністю визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, та іншими учасниками провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України є вірною та не оспорюється в поданій апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого.
Беручи до уваги, що порушується питання про зміну вироку внаслідок порушення вимог призначення покарання за сукупністю злочинів, а обвинувачений ОСОБА_5 апеляційну скаргу не подавав, колегія суддів керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ст.404 КПК України не наводить доводи на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні поставленого йому у вину злочину та його кваліфікації.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , судом першої інстанції не було застосовано ч.4 ст.70 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Корецького районного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., за вчинення злочину 30 серпня 2017 року, тобто до ухвалення вироку Березнівським районним судом Рівненської області від 12 квітня 2018 року, за яким від засуджений за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Штраф, призначений вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року, по даний час ОСОБА_5 не сплачено.

Таким чином, судом першої інстанції не застосовано ч.4 ст.70 КК України.

Злочин, за який ОСОБА_5 засуджено вироком Корецького районного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року вчинено до ухвалення вироку Березнівського районним судом Рівненської області від 12 квітня 2018 року, тому на підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.190 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного Березнівським районним судом Рівненської області від 12 квітня 2018 року, більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2