Справа № 322/266/19
Провадження № 1-кп/314/301/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000050 від 17.02.2019 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоіванівка Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, неодружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше судимий:

- 23.05.2012 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 10.10.2012 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 27.06.2014;

- 03.02.2015 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 01.02.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області перегляд вироку та призначено остаточне покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 02.11.2016 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Ні підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді 1 рік 10 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.07.2017 умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2019 року, близько 23:00 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в с.Новосолоне Новомиколаївського району Запорізької області для здійснення свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, направився по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 . Далі, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 через калитку увійшов на територію вказаної садиби, підійшов до дверей господарчої будівлі, які були зачинені на замок та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через них і крізь отвір між дверима та дахом проник всередину зазначеного приміщення, звідки умисно, таємно, діючи повторно, викрав два алюмінієвих бідони об`ємом по 40 літрів кожен з кришками, за ціною 741 грн. за одну одиницю, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1482 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні, обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Від допиту обвинувачений ОСОБА_3 відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши в сукупності вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує позицію сторони обвинувачення, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого; обставину, що обтяжує покарання, а самк, вчинення злочину щодо особи похилого віку; обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття в скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку, дані про особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, та вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, майно потерпілого ОСОБА_5 , передане на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, необхідно повернути потерпілому.

Встановлено, що слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ухвалою від 20.02.2019 наклав арешт на два алюмінієві бідони об`ємом 40л кожний, які було вилучено у ОСОБА_6 . Вказаний арешт підлягає зняттю.

Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 під час судового розгляду не надходило.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ відсутні, цивільний позов не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.02.2019 на два алюмінієві бідони об`ємом 40л кожний, які було вилучено у ОСОБА_6 .

Речові докази: два алюмінієві бідони об`ємом 40л кожний, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7

15.11.2019