У Х В А Л А
29.05.2019 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
із участю: - секретаря ОСОБА_4 ,
- прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
- потерпілого ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000607 від 08.11.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ :
В судове засідання не з`явились свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , причини їх неявки суду не повідомили.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання, яке підтримав прокурор ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , обгрунтувавши його тим, що відносно останнього ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2018 року застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці, який в подальшому було продовжено ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.01.2019 року, ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.02.2019 року. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.04.2019 року запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було змінено з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 17 годин 00 хвилин однієї доби до 14 годин 00 хвилин наступної доби, з покладенням обов`язків носити електронний засіб контролю та прибувати до суду за кожною вимогою. Підставами для обрання даного запобіжного заходу стало те, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином. Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від суду, оскільки ОСОБА_8 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, такі як сім`я чи робота; можливість незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, з яким ОСОБА_8 особисто знайомий, йому відоме його місце проживання, а тому він матиме можливість здійснювати на нього відповідний вплив; також обвнувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він не має постійного місця роботи, родини та утриманців. Посилаючись на те, що дані ризики не зникли та не зменшилися, просила продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з обов`язком не залишати житло, що за адресою постійного місця проживання по АДРЕСА_1 , в період з 17 годин 00 хвилин однієї доби до 14 годин 00 хвилин наступної доби, строком на 2 місяці, з носінням електронного засобу контролю та покладеними на останнього обов`язків відповідно до ухвали слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2018.
Потерпілий ОСОБА_7 підтримав думку прокурора щодо необхідності продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .
Захисник ОСОБА_12 не заперечив щодо продовження строку дії домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 . Зазначив, що наразі час обвинувачений має намір розпочати лікування від алкоголізму в реабілітаційному центрі "Преображення", що знаходиться за адресою: с.Олексіївка Жмеринського району, вул. Колгоспна, 7, курс лікування займатиме від 6 до 12 місяців, тому просив змінити адресу місця перебування обвинуваченого на вказану адресу розташування реабілітаційного центру. Також вказав про відсутність потреб визначення домашнього арешту на певний період доби, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 у разі початку ним лікування буде перебувати на території реабілітаційного центру цілодобово.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника.
Стороною обвинувачення та потерпілим ОСОБА_7 за вказаним клопотанням сторони захисту не висовлено заперечень щодо зміни місця перебування обвинуваченого під домашнім арештом.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а передбачає урахування низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі обвинувачується ОСОБА_8 , належить до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі, обставини чого не виключають застосування серед іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно з вимогами ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до положень ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
При вирішенні питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_8 переховуватися від суду, оскільки обвинувачений усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , будучи особисто знайомим із ним та йому відоме місце проживання птерпілого, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений не має джерела постійного доходу, у нього відсутні родина та утриманці. Також судом враховується повідомлення сторони захисту про намір обвинуваченого розпочати лікування та заявлена у зв`язку з цим потреба зміни місця перебування обвинуваченого, а також відсутність потреби у такому разі залишати місце його перебування в реабілітаційному центрі, тому з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби слід змінити на цілодобовий домашній арешт за фактичним місцем перебування обвинуваченого на лікуванні, визнаючи його достатнім та необхідним, що підлягає продовженню для запобігання вказаним ризикам та для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .
Таким чином, з урахуванням об`єктивної неможливості закінчення в межах строку застосованого ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 10.11.2018 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, який ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 02.04.2019 року продовжено до 01.06.2019 року, враховуючи потребу забезпечення тривалості розпочатого судового провадження, визначає необхідність подальшого застосування такого запобіжного заходу строком на 60 днів з його зміною на домашній арешт із забороною залишати житло за місцем лікування обвинуваченого по АДРЕСА_2 , цілодобово.
Враховуючи викладене, керуючись ст.176, 181, 193-196, 205, 331, 369-372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Відкласти судове засідання на 15 годин 00 хвилин 25.07.2019 року з повторним викликом учасників провадження.
Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2018 року, змінити на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків носити електроний засіб контролю та прибувати до суду за кожною вимогою, строком на 60 днів, тобто до 28.07.2019 року включно.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді