В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.05.2019 Справа №607/2032/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003433 від 21.11.2018р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2018 року близько 22:00 год. у ОСОБА_3 , який перебував біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 листопада 2018 року близько 22:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля під`їзду будинку №17, що по вул. Злуки в м. Тернополі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, відкрито з корисливих мотивів, відкрито викрав з рук ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Iphone 5S» модель «А1533» вартістю 3922,80 гривень з силіконовим чохлом рожевого кольору вартістю 165 гривень. На вимогу потерпілої повернути мобільний телефон відмовився і втік з місця події. Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв потерпіій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4087,80 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

24 січня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який просить суд затвердити угоду про примирення, а також позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, приймаючи до уваги надану прокурором інформацію щодо думки потерпілої на затвердження укладеної між нею та обвинуваченим угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 24.01.2019р., укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, зважаючи на відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 5s» модель «А1533» ІМЕІ: НОМЕР_1 та силіконовий чохол рожевого кольору, який згідно постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 21.11.2018р. визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити у володінні останньої.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 24 січня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Залишити після набрання вироком законної сили у володінні потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Iphone 5s» модель «А1533» ІМЕІ: НОМЕР_1 та силіконовий чохол рожевого кольору.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1