Справа № 128/2447/18
ВИРОК
Іменем України

30 жовтня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000582 від 06.06.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніш судимого:

18.12.2002 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі;

14.10.2003 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі;

25.12.2008 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.162 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

09.11.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

13.01.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до 1-го року позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2016 року;

14.12.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.345 КК України до 5-х років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України. Звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком в 3 роки;

10.01.2019 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст.395 КК України до арешту строком на 5 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Встановив:

ОСОБА_5 , 05.06.2018 близько 22:30 год., маючи незняту і непогашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2017, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин зі своїм вітчимом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони спільно проживають, під час чергової словесної суперечки з ним, маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що ОСОБА_6 є особою похилого віку, тримаючи у правій руці ніж, який він попередньо взяв з полиці підсобного приміщення вказаного домогосподарства, підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому один удар ножом у ліву пахвову ділянку. Після вказаних дій ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, а ОСОБА_6 було госпіталізовано до торакального відділення ВОКЛ ім. М.І.Пирогова.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 933/935 від 13.08.2018 своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани пахвової ділянки зліва з пошкодженням лівої пахвової вени, яке виникло від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості, за ступенем тяжкості за своїм характером належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки ушкодження великої кровоносної судини пахвової вени являлось небезпечним для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_5 допитаний у судовому засіданні визнав вину за ст.128 КК України. Суду показав, що 05.06.2018 року він повернувся додому, зайшов до будинку та постукав до сестри. Мати сказала, що її немає. Його вітчим ОСОБА_6 почав до нього сваритися, звинувачував його, що він засуджений, нічого не робить, лаявся до нього нецензурною лайкою. Він пішов від нього на двір, а потім пішов до туалету. Повертаючись повз хлів, він зайшов у підсобне приміщення, взяв ножа, яким різали кавуни, вийшов з хліву та попрямував до вітчима. Наблизившись впритул до потерпілого, він виставив у його напрямку ножа, маючи намір просунути ніж між його рукою та тулубом, але вийшло, що поранив потерпілого, хоча цього не хотів. Вітчим відбіг від нього, та коли він сунувся до нього з рушником, сказав, що він його не чіпав та відійшов. Він викликав швидку, та приніс воду та рушники. Швидку дочекався, але потім покинув подвір`я, бо був на емоціях. Показав, що у той день вжив 200-300 грамів спиртного з товарищами. Пили самогонку.

Потерпілий ОСОБА_6 допитаний у судовому засіданні суду показав, що є вітчимом обвинуваченого. 05.06.2018р. він сидів на дворі під хлівом з дружиною ОСОБА_7 .. До будинку прийшов ОСОБА_5 - його пасерб та став стукати до кімнати своєї сестри. Мати ОСОБА_5 ОСОБА_7 сказала йому, що його сестри не має дома і він вийшов на вулицю. Потім ОСОБА_5 кілька разів заходив та виходив з будинку на вулицю, а потім повернувся від хліву з ножом. Дружина крикнула потерпілому, щоб він тікав і він кинувся до винограду та став за стойкою-опорою. ОСОБА_5 підійшов до нього і нічого не говорячи, вдарив ножем під ліву руку в пахву. Пішла кров, він скинув сорочку та прижав до рани. Йому викликали швидку і відвезли до лікарні. До цього в них бували конфлікти з пасебом, так як він робив йому зауваження, однак у той день сварок між ними не було зовсім. Причину таких дій обвинуваченого він не розуміє. Все сталося дуже швидко, і без сварок та попереджень.

Свідок ОСОБА_7 допитана у судовому засіданні суду показала, що є матір`ю обвинуваченого. 05.06.2018р. вона сиділа на дворі з чоловіком ОСОБА_6 , коли додому повернувся її син ОСОБА_5 .. Він шукав сестру ОСОБА_8 , вона сказала сину, що її не має вдома. Син пішов на вулицю на дорогу та повернувся якийсь неадекватний, вона побачила в нього ніж. Вона сказала сину: « ОСОБА_9 , не роби біди». Син направився до чоловіка і вона крикнула йому тікати. Чоловік відбіг до винограду, а син підійшов до ОСОБА_6 та вдарив його ножом під ліву руку своєю правою рукою з ножом. Відразу пішла кров і вона викликала швидку. Раніше син конфліктував з чоловіком, але що сталося в цей день не розуміє, так як сварок не було. Син після травми голови у 2017р. став агресивним, дратівливим. Але сварок перед подією між ним та потерпілим не було.

Свідок ОСОБА_10 допитаний у судовому засіданні суду показав, що був присутній у якості понятого на слідчій дії слідчому експерименті за присутності ОСОБА_6 влітку 2018 року на подвір`ї потерпілого. Були також присутні його дружина, донька та зять. Знає, що в минулому між потерпілим та його пасербом були конфлікти. Одного разу викликали працівників поліції. Під час слідчої дії потерпілий розповідав про подію злочину, але в подробицях він слідчу дію вже не пам`ятає. ОСОБА_11 розповіла, як саме було поранено її чоловіка ОСОБА_6 її сином ОСОБА_5 Проводилася відеоз`йомка.

Свідок ОСОБА_12 допитаний у судовому засіданні суду показав, що був присутній у якості понятого на слідчій дії слідчому експерименті за присутності другого понятого ОСОБА_13 .. Під час слідчої дії ОСОБА_14 розповів, що відбувся конфлікт між ним та ОСОБА_6 і ОСОБА_14 взяв ножа у хліві, та чи хотів залякати, чи вдарити свого вітчима і так зачепив вітчима у ліву сторону тулуба. Чув, що раніш вітчим ображав ОСОБА_14 , гнав його з дому.

Свідок ОСОБА_15 допитаний у судовому засіданні суду показав, що одружений з донькою потерпілого ОСОБА_8 , жив разом з сім`єю дружини у їх будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 неодноразово вчиняв сварки, був буйним. 05.06.2018 року він з дружиною перебували у центрі села з його братом ОСОБА_16 , коли до них зателефонувала мати дружини та сказала, щоб вони швидко поверталися додому. Вони прибігли до будинку та побачили на подвір`ї мати дружини ОСОБА_7 . Вона замахала їм руками, показуючи, щоб вони сховалися в кущах, що вони ї зробили, так як боялися ОСОБА_5 . Почекавши п`ять хвилин, вони повернулися до будинку, і мати розповіла їм, що ОСОБА_5 , поранив ножом ОСОБА_6 . Потерпілий стояв, та тримав під рукою рушник, з рани йшла кров. Мати дружини розповіла їм, що обвинувачений рвався до них у кімнату, яку вони закривають, побоюючись ОСОБА_5 , а коли він їх не знайшов, вийшов на двір та вдарив ножом потерпілого. Суду показав, що раніш між ним та обвинуваченим також була сварка, вони билися, неодноразово писали заяви у поліцію на його поведінку. У його відсутність, ОСОБА_5 бушує, було що бігав з ножом, мати його заспокоювала. У кімнаті ОСОБА_5 всі стіни обколоті ножом, бив ним і у хвіртку.

Свідок ОСОБА_8 допитана у судовому засіданні, суду показала, що є сестрою обвинуваченого. Вони мають спільну мати та різних батьків. Її батьком є ОСОБА_6 . У день події вона з чоловіком ОСОБА_15 була у двоюрідного брата чоловіка, зайшли в магазин, коли їм подзвонила мати, та сказала, щоб вони бігли додому. Коли вони повернулися додому, то побачили, що біля воріт стоїть її мати, вона махнула їм, показав, щоб вони не заходили. Її брат стояв на дорозі, вони почекали та зайшли у двір. Там вони побачили її батька, який стояв та тримав якусь ганчірку під лівою рукою, в нього йшла кров. Вони дізналися від матері, що брат підрізав її батька ножом. Вона спиталася чи викликали швидку і їй сказали, що її брат викликав швидку допомогу. Він же зустрів лікарів та провів їх до будинку, приніс води, батька забрали до лікарні. Брат повидить себе нормально, поки не вип`є, а коли вживає алкоголь, то становиться агресивним. У той день він був випивший. Мати розповіла їм, що брат підійшов до її батька і вдарив его ножом під руку. Раніш було, що він з потерпілим сварилися. Мати розповіла, що конфлікт стався зі сварки між її батьком та братом.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення доводиться, окрім власних показів обвинуваченого, та показів свідка, оглянутими у судовому засіданні та дослідженими доказами, надані стороною обвинувачення, а саме:

-Рапортом Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області від 05.06.2018 року, відповідно до якого 05.06.2018 року надійшло повідомлення зі служби 102, чергового лікаря бригади № 15 ВМС ШМД Сисоєва, про те, що до торакального відділення лікарні ім. Пирогова з тілесними ушкодженнями у вигляді ножового поранення грудної клітки зліва, колото-різаної рани пахвинної ділянки з ліва, доставлений ОСОБА_6 1958 р.н., житель АДРЕСА_1 , якому дані тілесні ушкодження під час сварки спричинив пасинок ножом (т.1 а.к.п. 210);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2018 року від ОСОБА_6 (т.1 а.к.п. 211);

-Заявою ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення огляду домоволодіння в АДРЕСА_1 та області від 05.06.2018 року (т.1 а.к.п. 212);

-Протоколом ОМП від 06.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 з фототаблицями, за яким було оглянуто вказане домоволодіння з виявленням плям бурого кольору на подвір`ї (т.1 а.к.п. 213-219);

-Заявою ОСОБА_7 від 11.07.2018 року про надання дозволу на проведення слідчого експерименту на території свого будинковолодіння, за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.к.п. 220);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 з відеофіксацією, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого потерпілий ОСОБА_6 показав, як саме йому було нанесено ножом тілесне ушкодження ОСОБА_5 під ліву руку у пахову ділянку під час події від 05.06.2018 року (т.1 а.к.п. 221-225).

Диск відеофіксування слідчої дії було проглянуто у судовому засіданні.

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_7 з відеофіксацією, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , , під час якого свідок ОСОБА_7 показала, як саме її сином ОСОБА_5 було нанесено ножом тілесне ушкодження її чоловікові ОСОБА_6 під ліву руку у пахову ділянку під час події від 05.06.2018 року (т..1 а.к.п. 226-230);

Диск відеофіксування слідчої дії було проглянуто у судовому засіданні.

-Заявою ОСОБА_7 від 27.08.2018 року, про надання згоди на проведення слідчих дій, а саме слідчого експерименту на території її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.к.п.231);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2018 року за участю ОСОБА_5 з відеофіксацією, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_5 , показав, як саме ним було нанесено ножом тілесне ушкодження ОСОБА_6 під ліву руку у пахову ділянку під час події від 05.06.2018 року (т..1 а.к.п. 232-236);

Диск відеофіксування слідчої дії було проглянуто у судовому засіданні.

-Висновком експерта № 933/935 від 13.08.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження: колото-різання рана пахової ділянки зліва з пошкодженням лівої пахової вени. Вказане тілесне ушкодження у ОСОБА_6 виникло від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості та по давності утворення відповідає терміну вказаному у постанові про призначення експертизи від 05.06.2018 року. За ступенем тяжкості за своїм характером належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки ушкодження великої кровоносної судини пахової-вени являлись небезпечними для життя в момент спричинення (т.1 а.к.п. 237-238);

-Висновком судово-психіатричної експертизи № 274 від 27.08.2018 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яким встановлено, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_5 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлена легка розумова відсталість ступеня легкої дебільності з порушенням поведінки. ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 як недушевнохворий застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.к.п. 246-249);

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Визначаючись щодо кваліфікації кримінального правопорушення, суд виходить з того, що об`єктом злочину передбаченого ст.121 КК України є здоров`я потерпілої особи.

Об`єктивну сторону злочину утворюють: 1) діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причинний зв`язок між зазначеними діянням і наслідками. При цьому, тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Суспільне небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого.

Кримінальний кодекс розрізняє тілесні ушкодження трьох ступенів: тяжке, середньої тяжкості і легке. Характер і ступінь тілесних ушкоджень на практиці визначаються на підставі відповідних положень Кримінального кодексу та Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ.

Зокрема тяжким тілесним ушкодженням є тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння. Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю потерпілої особи.

Об`єктивна сторона злочину за ст.128 КК України характеризується; 1) діями або бездіяльністю; 2) наслідками у вигляді тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень; 3) причинним зв`язком між зазначеними діянням і наслідками. Відрізняється від заподіяння тяжкого чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, відповідальність за яке настає за ст. ст. 121 і 122 критерієм необережністю у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Однак, судом є встановленим, з показів потерпілого, свідка ОСОБА_7 та власних показів обвинуваченого, що ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , свідомо захопивши ніж з хліву. Обвинувачений показав, що взяв ніж та підійшов до потерпілого впритул, щоб його налякати. Піднявши ніж на рівень грудини ОСОБА_6 він зробив рух рукою та просунув ніж між його рукою та тулубом під пахвою, тобто зробив свідому умисну дію, яка і привела до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, у вигляді колото-різаної рани під лівою рукою у паховій ділянці.

При цьому, рухів назустріч сам потерпілий не робив, та залишався на місці, що виключає можливість випадкового поранення з вини самого потерпілого.

Потерпілій ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 , яка була присутня поряд з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час всієї події, давали чіткі та послідовні покази про те, що ОСОБА_5 свідомо та без попередження вдарив ножом потерпілого під ліву руку, в пахову ділянку, підійшовши до нього впритул.

Під час оглянутих у судовому засіданні відеодисків фіксації слідчого експерименту з потерпілий, та свідком ОСОБА_7 , останні показали, що ОСОБА_5 повернувся додому, шукав сестру, не знайшов її, кулька разів виходив, та заходив у будинок, потім взяв у хліві ніж, попрямував до потерпілого, який відбіг від нього до стіни будинку, поряд зі стійкою винограду і там, обвинувачений підійшовши до нього впритул, вдарив ножом під ліву руку.

З відеофіксації слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 вбачається, що обвинувачений сам взяв ножа в хліву, підійшов до потерпілого, підняв ніж до його грудини, що показав на статисті та здійснив поранення потерпілого ножом під ліву руку у ділянку пахви.

Вказані покази свідчать про свідоме нанесення тілесних ушкоджень, виключають злочинну самовпевненість або злочинну недбалість, що свідчить про відсутність підстав для кваліфікації злочину за ст.128 КК України.

Виходячи з встановленого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, та ту обставину, що обвинувачений вину не визнав, є раніш судимим, однак не має негативної характеристики з місця проживання.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на тяжкість злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 потребує умов ізоляції від суспільства, через що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, але не на максимальний термін, з врахуванням попередніх вироків Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2017 року та Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.01.2019 року, з застосуванням положень ст.70 КК України.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілої сторони та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
До вступу вироку суду в чинність запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 2, 7-29, 100, 349, 369-371, 373-375, 392-395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

За ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з врахуванням покарання призначеного Шаргородським районним судом Вінницької області від 10.01.2019 року визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

За ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2017 року у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання - з 17.08.2018 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1