Справа № 487/6887/19
Провадження № 1-кс/487/7484/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
ВСТАНОВИВ:
13.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги зазначив, що 02.09.2019 року звернувся до Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області, із заявою №9/Б-36 в порядку ст.214 КПК України, супроводжувальним листом за підписом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 від 03.09.2019 року, його заяву було направлена до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві для розгляду з урахуванням положень ст..214 КПК України. Однак до теперішнього часу уповноваженою особою СУ ТУ ДБР йому не було направлено витягу з ЄРДР та пам`ятки про права потерпілого.
З урахуванням зазначеного, просив зобов`язати слідчого згідно зі ст. 214 КПК України в строк не більше 24 годин з моменту отримання ухвали слідчого судді внести відомості до ЄРДР про що надати йому витяг, а протягом наступних 24 годин вручити пам`ятку про права потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги викладені у скарзі підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на те, що заява ОСОБА_3 від 02.09.2019 року не містить фактичних обставин, що свідчать про вчинення слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області кримінальних правопорушень та ґрунтується на припущеннях.
Крім того зазначила, що 03.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві з аналогічною заявою №9/Б-39, за результатами розгляду якої, 04.09.2019 року заявнику було надано ґрунтовну відповідь про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР. Вказані дії слідчого ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 було оскаржено до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєжва від 12.09.2019 року справа №487/6757/19 провадження №1-кс/497/7414/19 у задоволені скарги було відмовлено.
З урахуванням зазначеного в задоволенні скарги ОСОБА_3 просила відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що 02.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області із заявою про вчинення слідчим СВ Інгульського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 396 КК України та інших злочинів.
Супроводжувальним листом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області від 03.09.2019 року, заяву ОСОБА_3 №9/Б-36 від 02.09.2019 року було направлена до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві для розгляду та прийняття рішення з урахуванням положень ст..214 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_3 всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення слідчим Інгульського ВП ГУНП ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, зокрема у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 396 КК України.
Так у своїй заяві, ОСОБА_3 стверджуючи, що слідчий Інгульського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, будучи службовою особою правоохоронного органу, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та перевищила службові повноваження, що виразилоося у приховуванні істотної частину фактично встановлених обставин вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч.2 ст. 194, ч.2, 3, 4 ст. 296, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15 КК України. Всупереч встановленим обставинам кримінального правопорушення в ЄРДР невірно внесено відомості за ч.2 ст. 126 КК України. Крім того, в процесі здійснення досудового розслідування у період з 05.06.2018 року по 05.06.2019 року слідчим встановлено обставини які свідчать про скоєння кримінальних правопорушень (злочинів) за ознаками ч.2 ст. 194, ч.2,3,4 ст. 296, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15 КК України, однак відомості про вказані кримінальні правопорушення не внесено до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0002300 від 05.06.2018 року.
Також при здійснені досудового розслідування слідча ОСОБА_5 не здійснила всі необхідні слідчі (розшукові) дії, не склала обвинувальний акт, не передала його прокурору для затвердження та до суду. 05.06.2019 року склала завідомо неправдивий офіційний документ постанову про закриття кримінального провадження, чим обмежила його конституційні права на судовий захист.
Таким чином, фактично заява від 02.09.2019 року №9-Б-36, містить обставини, що свідчать про незгоду ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями і діями слідчого у кримінальному провадженні №0002300 від 05.06.2018 р., що є підставою для оскарження дій слідчого під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження в порядку ст. 303 КПК України тане можуть бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене слідчим кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що заява аналогічного змісту була подана ОСОБА_3 03.09.2019 року безпосередньо до ТУ ДБР розташованого в м.Миколаєві, за результатами розгляду якої у внесені відомостей про скоєне кримінальне правопорушення до ЄРДР було відмовлено.

Вказані дії уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві були предметом розгляду скарги ОСОБА_3 , за результатами якого, слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєвва у її задоволені та зобов`язанні уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення було відмовлено.

Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1