Справа № 309/922/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

12.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника
адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 ,
представника Хустської районної лікарні ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/623/19, за апеляційними скаргами, які подали голова комісії з припинення (ліквідатор) ОСОБА_11 в інтересах Хустської районної лікарні та обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

до початку судового розгляду апеляційних скарг судді апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, визначені до складу колегії з розгляду вказаного кримінального провадження заявили самовідвід, який мотивували тим, що входять до складу колегії з розгляду цивільних справ Закарпатського апеляційного суду. З метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового розгляду в об`єктивності та їх фаховості при розгляді кримінального провадження та прийнятті судового рішення, просили заяви про самовідвід задовольнити.

Заслухавши пояснення суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із приводу заявленого самовідводу, думку учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , представника Хустської районної лікарні ОСОБА_10 , які не заперечували щодо задоволення заяв про самовідвід, оскільки вважали такі вмотивованими, колегія суддів вважає, що заяви суддів про самовідвід підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст. ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Суддя є безсторонній, поки зворотнє не буде доведено. До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов`язані заслуговувати на довіру учасників процесу.

Відповідно до п. 4 ст. 75 КПК України слідчий, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

З урахуванням вищенаведеного, а також положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, яким визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення; ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", якою закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, колегія суддів приходить до висновку про те, що з метою уникнення в учасників судового розгляду будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та фаховості суддів під час розгляду даного кримінального провадження, заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. ст. 8, 9, 22, 55, 64, 129 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV, ст. ст. 75, 82, 405 КПК України , апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/623/19 за апеляційними скаргами, які подали голова комісії з припинення (ліквідатор) ОСОБА_11 в інтересах Хустської районної лікарні та обвинувачений ОСОБА_6 , передати на автоматизований розподіл для заміни суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 іншими суддями, а розгляд апеляційних скарг відкласти на інший день.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: