Провадження №1-кп/638/1397/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002394 від 20.06.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Луч, Луганської обл., громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, пенсіонера, інваліда 2 групи, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, -

встановив:

Весною 2019 року, точні дата та час досудовим слідством не встановлені, ОСОБА_5 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, з метою вирощування (культивування) рослин конопель для особистого вживання без мети збуту, на земельній ділянці, розташованій на присадибній території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання незаконно висіяв наявне у нього насіння рослин конопель. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вирощування рослин конопель для особистого вживання без мети збуту, ОСОБА_5 здійснював догляд за посівами рослин конопель за адресою: АДРЕСА_1 за місцем свого мешкання, а саме культивував, рихлив та поливав з метою доведення їх до стадії дозрівання, тобто незаконно вирощував рослини коноплі у кількості 61 рослин.
19.06.2019 року в період часу з 19 години 25 хвилин по 19 годину 40 хвилин, в ході проведення огляду території присадибної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 співробітниками поліції було виявлено та вилучено рослини у кількості 61 штук, які згідно висновку експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №3/1791се-19 від 19.07.2019 року відносяться до нарковмістких рослин роду «Коноплі», які ОСОБА_5 незаконно посіяв і вирощував для подальшого особистого вживання без мети збуту.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у незаконному посіві та незаконному вирощуванні коноплі у кількості більше 50 рослин, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.310 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, одружений, є інвалідом 2 групи, пенсіонер, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався; за місцем мешкання характеризується задовільно.

З доповіді Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Беручи до уваги отриману інформацію, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становить великої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації процес реабілітації та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення кримінальних правопорушень, можна реалізувати без умови цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. Якщо суд не призначить покарання пов`язане із позбавленням волі при розгляді цього обвинувачення, а розглядає можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків, передбачених п.4 ч.3 ст.76 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, одружений, є інвалідом 2 групи, пенсіонер, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря нарколога та психіатра, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі.

Однак суд вважає, що ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 942 (дев`ятсот сорок дві) гривень 06 копійок на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової експертизи №3/1791се-19 від 19.07.2019 року.

Речовий доказ картонну коробку, опечатану паперовою биркою з відбитком круглої печатки №50 ХНДЕКЦ МВС України, в якій знаходиться речовина рослинного походження загальною масою 543,9 грам у кількості 61 штук знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1