Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/2374/2019 Справа №641/4238/19
УХВАЛА
10 червня 2019 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Старший слідчий СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 29.05.2019 в ході огляду предмету, проведеного за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12, кабінет № 84 майно, а саме: аркуш паперу білого кольору розмірами 13,5*19,7 см з рукописним текстом та аркуш паперу білого кольору формату А-4 «Договор на оказание услуг по подбору, заказу, доставки бытовой техники».
В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 добровільно видала наступні документи для приєднання до матеріалів кримінального провадження, а саме: аркуш паперу білого кольору розмірами 13,5*19,7 см. з рукописним текстом та аркуш паперу білого кольору формату А-4 «Договор на оказание услуг по подбору, заказу, доставки бытовойтехники».
29.05.2019 в ході проведення огляду предмету в приміщені службового кабінету №84 слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12, під час якого громадянкаШатіловаЖанетта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видала наступні документи, а саме:аркуш паперу білого кольору розмірами 13,5*19,7 см з рукописним текстом та аркуш паперу білого кольору формату А-4 «Договор на оказание услуг по подбору, заказу, доставки бытовойтехники».
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов до наступного.
За п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що інститут арешту майна полягає у фактичному позбавленні підозрюваного або третіх осіб володіти цим майном, з огляду на те, що поняття тимчасового вилучення майна в розумінні арешту майна не передбачає застосування арешту до речей потерпілих які були надані добровільно останніми, а отже суд відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1