Дата документу 05.06.2019 Справа № 554/4825/19
Провадження № 1-кс/554/8114/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року м. Полтава
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2019 року, близько 02:20 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебували поблизу будинку АДРЕСА_1 .
У подальшому, помітивши в цей час ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , виник корисливий умисел на заволодіння її особистим майном.
З цією метою, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 прослідували за ОСОБА_7 , чекаючи сприятливої нагоди, тобто, коли остання буде перебувати у менш людному місці, де не буде сторонніх свідків, які можуть перешкодити у реалізації злочинного наміру, шляхом надання допомоги потерпілій або запам`ятати їх зовнішність і викрити у вчиненні злочину, з тим, щоб скориставшись раптовістю, зненацька, вчинити на неї напад.
У подальшому, коли ОСОБА_7 , пройшла у двір будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , звернувся до неї з проханням зупинитись після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно, за попередньою змовою та з єдиним умислом, що узгоджувався із спільними намірами з ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , зненацька вихопив з рук ОСОБА_7 , гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 11 800 грн.
30.05.2019 року у ході огляду місця події в службовому кабінету №129 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава, вул. Сковороді, 2б, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прожив. за адресою: АДРЕСА_3 добровільно, в присутності понятих видав грошові кошти в сумі 49 грн., купюрами 10 грн. 3 шт., 5 грн. 3 шт., 1 грн. 4 шт.
Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучені під час огляду грошові кошти в сумі 49 грн., купюрами 10 грн. 3 шт., 5 грн. 3 шт., 1 грн. 4 шт. мають значення речових доказів, тобто є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи, що грошові кошти в сумі 49 грн., купюрами 10 грн. 3 шт., 5 грн. 3 шт., 1 грн. 4 шт. являються предметом злочину, а також з метою попередження їх знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч.1, ч.7 ст. 237 КПК України в ході проведеного огляду, вонибули вилучені.
На підставі викладеного слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 30.05.2019 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду місця події від 30.05.2019 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події від 30.05.2019 року грошові кошти в сумі 49 грн., купюрами 10 грн. 3 шт., 5 грн. 3 шт., 1 грн. 4 шт., до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1