ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1717/19 Справа № 216/960/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року про повернення скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000098 від 18.01.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року повернуто скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000098 від 18.01.2017 року.
Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що в скарзі ОСОБА_7 заявив клопотання про поновлення йому процесуального строку для оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000098, посилаючись на перебування за кордоном, однак не зазначив у своєму клопотанні причини свого перебування за кордоном, не вказує строки перебування за кордоном.
Вказує, що з наданих копій закордонного паспорту заявника вбачається, що ОСОБА_7 знаходився за межами України, зокрема, з 07.02.2019 до 29.03.2019, з 04.04.2019 до 15.06.2019, а також з 19.06.2019 до 30.09.2019, проте з матеріалів справи №216/960/17 за скаргою ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, поданою 01.04.2019, вбачається, що між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_6 була укладена угода про представництво № М-6 від 31.03.2019, яка діє до виконання в повному обсязі наданих представнику повноважень (копія додається), а тому мав можливість подати сам або через свого представника скаргу.
Таким чином, ОСОБА_7 , а равно і його захисник адвокат ОСОБА_6 ще з 02.04.2019 були обізнані про необхідність обґрунтування пропуску строку для оскарження постанови слідчого від 28.12.2017 про закриття кримінального провадження № 0000098 від 18.01.2017. Однак належним чином не обґрунтували поважність причини пропуску строку подання скарги з дати винесення постанови до дати її подання, тобто з 28.12.2017 до 09.10.2019 період у майже 2 роки, протягом якого представник ОСОБА_7 мав всі можливості подати таку скаргу, але цією можливістю не скористався. Такі дії слідчий суддя вважав зловживанням правом на звернення до суду, а отже й обставини пропуску строку подання скарги, наведені ОСОБА_7 , не вважав поважними.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, а матеріали направити до суду першої інстанції для розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що причиною перебування заявника ОСОБА_7 за кордоном є його наукова діяльність, слідчий поліції, після винесення 28.12.2017 року постанови про закриття кримінального провадження на протязі одного року та більше трьох місяців не вручив копії постанови потерпілому ОСОБА_7 та його представнику, між заявником ОСОБА_7 та його адвокатом ОСОБА_6 була укладена угода про представництво № М-6 від 02.10.2019 року, на підтвердження повноважності пропуску строку і були додані копії закордонного поспорту ОСОБА_7 та його заяви від 23.10.2018 року.
Вказує, що вказані обставини не можуть вважатися зловживанням правом на звернення до суду та є поважними причинами пропуску строку оскарження.
Адвокат ОСОБА_6 та скаржник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про місце час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається зокрема у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Зі змісту скарги ОСОБА_7 вбачається, що постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_7 отримав 31.03.2019 року після повернення із-за кордону. 01.04.2019 року ОСОБА_7 оскаржив зазначену постанову до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2019 року скаргу ОСОБА_7 повернуто у зв`язку із пропущенням строку її оскарження та відсутністю клопотання про поновлення строку її оскарження. 31.07.2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2019 року залишено без задоволення. Ухвала апеляційного суду отримана скаржником 02.10.2019 року після повернення із-за кордону. З повторною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 28.12.2017 року ОСОБА_7 звернувся 03.10.2019 року.
Звертаючись до суду зі скаргою повторно, ОСОБА_7 заявив клопотання про поновлення йому процесуального строку для оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000098, посилаючись на перебування за кордоном.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 знаходився за межами України, зокрема, з 07.02.2019 року до 29.03.2019 року, з 04.04.2019 року до 15.06.2019 року, а також з 19.06.2019 року до 30.09.2019, року також, між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_6 була укладена угода про представництво № М-6 від 31.03.2019 року, яка діє до виконання в повному обсязі наданих представнику повноважень.
Враховуючи те, що у ОСОБА_7 був час, в який він не перебував за кордоном, а також те, що в нього з 31.03.2019 року був укладений договір з адвокатом ОСОБА_6 , колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 мав можливість подати сам або через свого представника скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000098.
Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 ще з 02.04.2019 були обізнані про необхідність обґрунтування пропуску строку для оскарження постанови слідчого від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000098 від 18.01.2017 року. Однак належним чином не обґрунтували поважність причини пропуску строку подання скарги з дати винесення постанови до дати її подання, тобто з 28.12.2017 до 09.10.2019 період у майже 2 роки, протягом якого представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 мав всі можливості подати таку скаргу, але цією можливістю не скористався.
Дані висновки суду узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Зокрема, відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави…», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.
Доводи апелянта про те, що між скаржником ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_6 угода № М-6 була укладена лише 02.10.2019 року не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься інша угода № М-6, яка була укладена 31.03.2019 року.

З урахуванням наведеного підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року про повернення скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000098 від 18.01.2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: