УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого (цивільного) позивача ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого (цивільного) позивача ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у якому останній просить суд:

-Накласти арешт на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», модель Е 200, 2015 року випуску, дата реєстрації 17.07.2018 року, об`єм двигуна 1991, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 , vin код НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності цивільному відповідачу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України Товариству з обмеженою відповідальністю «ТСН» ЛТД, , шляхом заборони розпорядження вказаним транспортним засобом.;

-Накласти арешт на транспортний засіб марки «БАЗ», модель А079.34, 2013 року випуску, дата реєстрації 11.02.2015 року, об`єм двигуна 5675, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , vin код НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить на праві приватної власності цивільному відповідачу у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України Публічному акціонерному товариству «Чорноморська транспортна компанія» , шляхом заборони розпорядження вказаним транспортним засобом.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, по факту того, що 21.09.2019 о 14.00 год. на 13 км + 480 м автодороги Н-33 «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші» в Овідіопольському районі Одеської області сталася ДТП, а саме: з боку м. Одеса у напрямку м. Б-Дністровський рухався автопоїзд у складі тягача «DAF TE95 XF430» р/н НОМЕР_7 , з напівпричепом-цистерною-Е «MENCI SL1053FS» р/н НОМЕР_8 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_9 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - це ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.
У результаті ДТП загинула дочка ОСОБА_4 ОСОБА_7 , 1988 року народження та його зять (чоловык загиблоъ дочки) ОСОБА_8 , 1985 року народження.
11.10.2019 року представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 подав до старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області цивільний позов у кримінальному провадженні, у якому просив стягнути із вищезазначених юридичних осіб матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням вищезазначених обставин, беручи до уваги, що у матеріалах клопотання відсутні документально підтвердженні відомості з приводу взаємозв`язку водіїв (учасників) даної дорожньо-транспортної пригоди та зазначених вище юридичних осіб, відсутні відомості щодо залучення зазначених юридичних осіб, у якості цивільних відповідачів, санкція статті ч.3 ст.286 КК України не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації, слідчий суддя вважає, що клопотання є передбаченим та задоволенню не підлягає.
Крім того, представником потерпілої, цивільного позивача не доведено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, співмірна розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого (цивільного) позивача ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1