Провадження №1-в/127/645/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи«Вінницька виправна
колонія (№86)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому він просить застосувати до нього ст. 82 КК України. Клопотання мотивоване тим, що він за час відбування покарання порушень режиму утримання не допускав, стягнень немає, працевлаштований на відділенні СПС №4 днювальним, адміністрацією установи був заохочений за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, повідомив що засуджений вироком Березанського міського суду Київської області від 27 липня 2017 року за ч.2 ст. 185, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На даний час відбув частину призначеного покарання, за час відбуття покарання порушень режиму утримання не допускав, стягнень немає, має заохочення, просив суд замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке покарання.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 заперечив проти клопотання засудженого, повідомив що засуджений прибув у державну установу «Вінницька ВК (№86)» 10 січня 2018 року, характеризується посередньо. За порушення режиму тримання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, дане стягнення знято та погашене у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки один раз заохочувався адміністрацією установи. Однак під дію ст. 82 КК України підпадає по відбуттю 2/3 строку призначеного покарання, а саме 27 квітня 2020 року, в зв`язку з чим вважає на даний час замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 є неможливим.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 .
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи ОСОБА_5 , приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вироком Березанського міського суду Київської області від 27 липня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185, 71, 72 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, який набрав законної сили 09 листопада 2017 року відповідно до ухвали апеляційного суду Київської області від 09.11.2017.
Засуджений ОСОБА_5 у державну установу «Вінницька ВК (№86)» прибув 10.01.2018 із УВП (№1) м. Вінниця де режим утримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався і станом на 27.09.2019 відбув 1/2 частину строку покарання, кінець строку 27.06.2021. Характеризується посередньо, не працевлаштований з власних переконань, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму тримання, яке знято та погашене у встановленому законом порядку, за виконання покладених обов`язків та додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці один раз заохочувався адміністрацією установи, на профілактичному обліку не перебуває. Під дію ст. 101 КВК України підпадає по відбуттю строку призначеного покарання, а саме 27.09.2019 року. Під дію ст. 82 КК України підпадає по відбуттю 2/3 строку призначеного покарання, а саме 27.04.2020 року. Під дію ст. 81 КК України по відбуттю строку призначеного покарання, а саме 11.08.2020 року.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Разом з тим, згідно ч.3 ст.154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Таким чином, нормами КВК України визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням орган або установа виконання покарань.
За правилами ст. 154 КВК України засуджений та його захисник не наділені правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким. При цьому положення ст.539 КПК України щодо визначення суб`єктів звернення до суду в порядку виконання вироку є загальною нормою, в якій вказані усі суб`єкти, які можуть звернутися до суду на підставі ст. 537 КПК України, однак щодо кожного конкретного положення ст. 537 КПК України необхідно виходити з норм інших законодавчих актів, які регламентують розгляд цих конкретних питань, що виникають під час виконання вироку. В контексті розгляду клопотань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, таким суб`єктом є адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія виконавчого органу місцевої ради або служби у справах неповнолітніх.
Разом з тим питання про можливість розгляду та задоволення відповідного клопотання, поданого засудженим залежить від таких обставин, як: виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, визначених ч.3 ст. 154 КВК України, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності суб`єктів, визначених у ч.3 ст. 154 КВК України щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш м`яким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи заміни покарання більш м`яким.
Така позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України в узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.
Відповідно до ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком; Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, за місцем відбування покарання не працевлаштований з власного бажання, свого виправлення не довів, на шлях виправлення не став.
На підставі матеріалів особової справи засудженого суд дійшов до висновку, що клопотання що ОСОБА_5 є передчасним та необґрунтованим, застосування до ОСОБА_5 ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити меті призначеного покарання.

Керуючись вимогами ст.82 КК України та ст. 537, 539, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: