Провадження № 1-кс/742/1769/19
Єдиний унікальний № 742/2966/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000891 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подано до слідчого судді клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000891 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Своє клопотання мотивує тим, що в провадженні Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000891 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, в ході якого ОСОБА_3 визнана потерпілою.
Після смерті чоловіка ОСОБА_4 , заявниця отримала в порядку спадкування за законом окрім іншого майна і земельну ділянку площею 308 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
За адресою: АДРЕСА_1 було розміщено тимчасову споруду вагон-будинок, який виготовило ТОВ «Удай» ще за життя та на замовлення чоловіка, для здійснення підприємницької діяльності.
13 жовтня 2009 року ОСОБА_3 уклала договір купівлі продажу з ОСОБА_5 про продаж об`єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , проте вагон-будинок, об`єктом договору купівлі продажу не був.
21 вересня 2017 року був укладений договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про продаж об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, в договорі відсутня будь-яка інформація щодо продажу вагон-будинку. Після укладення даного договору, ОСОБА_6 змінив замки на вагон-будинку та своїми діями обмежив доступ у користуванні ним ОСОБА_3 , про що було внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато досудовове розслідування.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження постановою слідчого визнано вагон-будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , речовим доказом.

Крім того, 09 жовтня 2019 року ОСОБА_3 подала цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків завданих їй діями ОСОБА_6 як законному володільцю майна в розмірі 63400 грн.
Зважаючи на вищевикладене та приймаючи до уваги, що для збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), є необхідність у накладенні арешту на вагон-будинок, який є тимчасовою спорудою та розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , тому нею і подано до слідчого судді клопотання про накладення арешту на дане майно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали подане клопотання про накладення арешту на тимчасову споруду вагон-будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у виді заборони його відчудження та розпорядження, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчий та прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не запечували.

ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо задоволення поданого клопотання заперечили в повному обсязі та просили відмовити в його задоволенні.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно Витягу з кримінального провадження №0000891 на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду щодо задоволення скарги ОСОБА_3 , внесено відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ст.356 КК України, а саме самоправство.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_3 , яка в рамках даного кримінального провадження подала цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в порядку ст.ст.128, 129 КПК України.

Згідно копії Договору №2/В від 05 квітня 2004 року, ОСОБА_4 доручив Товаристу з обмеженою відповідальністю «Удай» виготовлення вагону-будинку, який було розміщено на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 квітня 2007 року, вбачається, що спадкоємицею майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 308 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:005:0091, переданої для ведення особистого селянського господарства.

13 жовтня 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали Договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 передала у власність об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

21 вересня 2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали Договір купівлі-продажу, згідно умов якого ОСОБА_5 передала у власність, а ОСОБА_6 прийняв у власність об`єкт незавершеного будівництва, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Прилуцького відділу поліції від 08 жовтня 2019 року, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000891 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, визнано вагон-будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , речовим доказом.

У відповідності до Протоколу огляду місця події від 24 вересня 2019 року та фототаблиць до нього, вагончик, розташований біля незавершеного об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Вхід до вагончика на момент огляду не можливий, двері зачинені. …Під час огляду ОСОБА_3 намагалася відчинити двері своїми ключами, але ключ не підійшов.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
У відповідності до п.п.1, 4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).
Оскільки, як встановлено слідчим суддею, в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000891 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, тимчасова споруда -вагон-будинок визнаний речовим доказом, та потерпілою ОСОБА_3 в даному провадженні подано цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, тому з метою збереження речового доказу і запобіганню можливості його втрати, знищення чи псування тощо, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000891 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України задовольнити повністю.

Накласти арешт на тимчасову споруду - вагон будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у виді заборони його відчудження та розпорядження, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Копію ухвали негайно вручити учасникам справи.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1