Справа №575/507/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/192/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Великописарівського районного суду Сумської області від 17 квітня 2019 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Великописарівського районного суду Сумської області від 17.04.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Великописарівського ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 задоволено.

Накладено арешт шляхом заборони користування, володіння та розпорядження на тимчасово вилучене 16.04.2019 року майно: пісок масою близько 8 тон, що перебуває в кузові вантажного автомобіля марки МАЗ-500, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Накладено арешт шляхом заборони відчуження на тимчасово вилучене 16.04.2019 року майно: вантажний автомобіль МАЗ-500, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 на автомобіль МАЗ-500, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зобов`язано негайно повернути ОСОБА_8 у користування тимчасово вилучене 16.04.2019 року майно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурором у кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене у ході проведення огляду місця події 16.04.2019 року майно, шляхом заборони користування, володіння та розпорядження даним майном.

У своїх доводах вказував на те, що не накладення арешту на вказаний автомобіль, шляхом заборони користування, володіння та розпорядження тимчасово вилученим майном позбавляє слідчого можливості призначення у кримінальному провадженні експертизи транспортного засобу і утворення ними слідів.

Стверджує, що для ефективного розслідування органом досудового слідства є потреба у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, а слідчий суддя своєю ухвалою не забезпечив завдань кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку власник майна ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які проти задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні заперечили, ухвалу слідчого судді просили залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положенням ч.1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 70 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Великописарівського ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2019 року за №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України (а.с. 3).

Так, 16.04.2019 року під час проведення огляду місяця події на території подвір`я магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований в АДРЕСА_1 виявлено та тимчасово вилучено автомобіль марки МАЗ-500, державний номерний знак НОМЕР_1 , у кузові якого міститься пісок, близько 8 тон (а.с. 6).

Постановою старшого слідчого Великописарівського ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 від 16.04.2019 року визнано речовими доказами: автомобіль МАЗ-500, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого знаходився пісок та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль (а.с. 9).

17.04.2019 року старший слідчий СВ Великописарівського ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області звернувся до Великописарівського районного суду Сумської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 16.04.2019 року майно (а.с. 1-2), яке ухвалою слідчого судді від 17.04.2019 року було задоволено (а.с. 26-27).

Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя виходив з того, що для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу в збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Обираючи спосіб обтяження, слідчий суддя вважав за необхідне заборонити тільки відчуження вантажного автомобіля та реєстраційних документів на нього, а щодо піску, то необхідно заборонити користуватися, володіти та розпоряджатися ним, так як незастосування таких засобів забезпечення кримінального провадження може привести до зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду транспортний засіб, реєстраційні документи на нього та пісок можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зі змісту поданої апеляційної скарги, прокурор у кримінальному провадженні фактично не погоджується з обраним слідчим суддею способом обтяження та вважає, що він не забезпечить завдань кримінального провадження, проте з такими доводами колегія суддів не може погодитись, з наступних підстав.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею спосіб обтяження, а саме: накладення арешту шляхом заборони користування, володіння та розпорядження піском, масою близько 8 тон, та заборони відчуження транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію, є достатнім для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення чи перетворення, а також відчуження даного майна.

Ствердження прокурора в доводах апеляційної скарги про те, що застосований слідчим суддею спосіб обтяження на майно, позбавляє слідчого можливості призначити у кримінальному провадженні експертизу транспортного засобу і утворених ними слідів, не ґрунтуються на доказах. Зокрема, прокурором не доведено, що власник майна ОСОБА_8 має намір ухилятись від надання вказаного транспортного засобу, реєстраційного посвідчення та піску, на який було накладено арешт, для проведення експертизи чи буде перешкоджати відібранню зразків необхідних для проведення експертизи.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене в ході огляду місця події майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великописарівського районного суду Сумської області від 17.04.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Великописарівського районного суду Сумської області від 17 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Великописарівського ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , та накладено арешт на тимчасово вилучене 16.04.2019 року майно, а саме: пісок масою близько 8 тон, вантажний автомобіль МАЗ-500, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4