н/п 1-кд/953/6/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Новооскольського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 15.07.2016 за ст.111 ч.4 КК РФ до 9 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, -
18.11.2019 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
Громадянин України ОСОБА_4 засуджений вироком Новооскольського районного суду Бєлгородської області від 15.07.2016 до дев`яти років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму за вчинення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 111 Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Белгородській області»; кінець відбуття строку покарання 15.05.2025 р.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, заявник просить суд: 1) Визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Новооскольського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 15.07.2016; 2) Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.
Ухвалою судді від 19.11.2019 року вказане клопотання було прийнято до провадження.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, у поданому клопотанні просить здійснити його розгляд за її відсутності, посилаючись на вимоги ч.1 ст.610 Кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував та вважав за можливе привести вирок суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього письмові докази, суд приходить до висновку, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини першої статті 7 Кримінального кодексу України (далі КК України), громадяни України та особи без громадянства, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно частини першої статті 602 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 року, до якої Україна приєдналась на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» від 22 вересня 1995 року №337/95-ВР, визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені статтею 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями статті 610 КПК України, відповідно до якої під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.
При цьому суд, як це зазначено у ч.3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Частиною першою статі 606 КПК України визначено, що засуджену судом України особу може бути передано для відбування покарання в іншу державу, а засудженого іноземним судом громадянина України прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умов: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набрав законної сили; 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
Під час розгляду вказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого на його ім`я Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 27.10.2004.
Вироком Новооскольського районного суду Бєлгородської області від 15.07.2016 ОСОБА_4 визнаний винним в вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111 КК РФ та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.
Згідно вироку суду строк покарання ОСОБА_4 відраховується з 15.07.2016 та зараховується у строк відбуття покарання час тримання під вартою з 16.05.2016 до набранням вироком законної сили.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишено без змін у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до копії розпорядження від 26.07.2016 №1-1873, вирок Новооскольського районного суду Бєлгородської області від 15.07.2016 відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 26 липня 2016 року.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про переведення його для подальшого відбування покарання в Україну, оскільки він є громадянином України.
Згідно довідок виданих начальником ФКУ ВК-5 УФСВП Росії по Бєлгородській області, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 16.05.2016 року, кінець строку 15.05.2025 року. Станом на 27.05.2019 засуджений ОСОБА_4 відбув 3 роки 11 днів, не відбутий строк покарання - 05 років 11 місяців 19 днів.
Як вбачається з довідки та характеристики на засудженого, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині ФКУ ВК-5 УФСВП Росії по Бєлгородській області з діагнозом: носій антитіл до вірусного гепатиту С, при загально клінічному обстеженні патологічних змін не виявлено, загальний стан задоволений, висновок: соматически здоровий. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_4 має одне дисциплінарне стягнення та дев`ять дисциплінарних заохочень, характеризується посередньо.
Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи, згідно з положеннями ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб та ч.2 ст.610 КПК України.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 610 КПК України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Частиною четвертою статті 111 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачено кримінальну відповідальність за умисне завдання тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечної для життя людини, що спричинило смерть потерпілого з необережності.
Санкцією частини четвертої статті 111 Кримінального кодексу Російської Федерації встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з обмеженням волі до двох років або без такого.
Частиною другої статті 121 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Санкцією частини другої статті 121 Кримінального кодексу України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Отже, згідно національного законодавства України кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 , визначена вказаним вироком іноземної держави за ч.4 ст.111 Кримінального кодексу Російської Федерації, відповідає кваліфікації за ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України.
Керуючись статтею 9 Конституції України, ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 606 - 610 КПК України, суд вважає, що ОСОБА_4 у відповідності до Кримінального Закону України має бути визначене покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
При ухвалені вироку Новооскольського районного суду Бєлгородської області від 15.07.2016, засудженому ОСОБА_4 було зараховано в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою з 16.05.2016 до набрання вироком законної сили та строк покарання відраховується з 15.07.2016. Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено без змін у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Вирок суду набрав законної сили 26 липня 2016 року.
Разом з тим суд зазначає, що згідно правового висновку Верховного Суду від 05.09.2018 щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), в разі, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, що діяли в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 16 травня 2016 року до 26 липня 2016 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Новооскольського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації слід відраховувати з 15.07.2016, при цьому визначення режиму відбування покарання не відноситься до компетенцією суду України.
На підставі викладеного, керуючись п. «b» ч.1 ст. 9, ст.11 Конвенції про передачу засуджених від 1983 року, ст. ст. 7, 10, 72 КК України, ст. ст. 372, 602, 603, 606, 610 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Новооскольського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 15.07.2016 відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.4 ст.111 Кримінального кодексу Російської Федерації до 9 (дев`яти) років позбавлення волі, а саме:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.
Строк покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Новооскольського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 15.07.2016 відраховувати з 15 липня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 16 травня 2016 року до 26 липня 2016 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Державної кримінально-виконавчої служби Україну.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя - ОСОБА_1