Справа №505/1762/19
пр. №1-кп/505/238/19
07.06.2019 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця, Полонського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учасника бойових дій, маючого на утриманні неповнолітнього сина,
- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

29.05.2019 року в провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з угодою про визнання винуватості від 28.05.2019 року.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у січні 2019 року, ОСОБА_5 , являючись на той час військовослужбовцем саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону сухопутних військ ЗСУ, перебуваючи поблизу АДРЕСА_2 у зоні проведення Операції об`єднаних сил, знайшов у полі, неподалік місця дислокації, корпус осколкової ручної гранати РГД-5, запалювальну трубку «ЗТП-150» з механічним запальником «МВ» і таким чином придбав їх шляхом привласнення знайденого. Маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів, усвідомлюючи, що їх придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу заборонено, бажаючи при цьому настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених правил обігу вибухових речовин та бойових припасів, ОСОБА_5 не повідомив правоохоронні органи та своє командування про факт виявлення вказаних предметів, які зберігав при собі.
В подальшому, наприкінці січня 2019 року, більш точної дати досудовим слідством встановити не надалось можливим, у зв`язку із закінченням строку перебування в зоні ООС, перед виїздом до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 помістив знайдений при вищевикладених обставинах корпус осколкової ручної гранати РГД-5, запалювальну трубку «ЗТП-150» з механічним запальником «МВ» до ящиків із бойовими припасами та вибуховими речовинами військової частини, для їх безперешкодного транспортування залізничним транспортом на території військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону сухопутних військ ЗСУ за адресою: АДРЕСА_3 .
На початку лютого 2019 року, більш точної дати досудовим слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні саперного взводу на території військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону сухопутних військ ЗСУза адресою: АДРЕСА_3 , взяв із вищевказаних ящиків із бойовими припасами та вибуховими речовинами корпус осколкової ручної гранати РГД-5, запалювальну трубку «ЗТП-150» з механічним запальником «МВ» та приховав їх серед своїх речей у даному приміщенні.
15.02.2019 приблизно о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону сухопутних військ ЗСУза адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання та передачу вибухових речовин та бойових припасів, усвідомлюючи, що їх носіння, зберігання та передача без передбаченого законом дозволу заборонені, бажаючи при цьому настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених правил обігу вибухових речовин та бойових припасів, передав громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , корпус осколкової ручної гранати РГД-5, запалювальну трубку «ЗТП-150» з механічним запальником «МВ».
Згідно висновку експерта №23 від 12.03.2019 року, наданий на дослідження предмет, зовні схожий на корпус бойової гранати із маркуванням «-19-75» «Т», зеленого кольору, являється корпусом осколкової ручної гранати РГД-5, який відноситься до вибухової речовини в металевому корпусі. Крім того, надані на дослідження предмет зовні схожий на запальний шнур білого кольору із маркуванням «150», із різьбою на кінцях для приєднання до ударного механізму та гранати і предмет у вигляді трубки із різьбою із металу сірого кольору із ударником і кільцем, зовні схожий на ударний механізм розколювального типу для приведення в дію запального шнура, із маркуванням «61-88», являються запалювальною трубкою «ЗТП-150» та механічним запальником МВ, та відносяться до бойових припасів. Надані на дослідження предмети придатні до використання та із них можливо виготовити вибуховий пристрій.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у січні 2019 року, ОСОБА_5 являючись на той час військовослужбовцем саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону сухопутних військ ЗСУ, перебуваючи в АДРЕСА_2 у зоні проведення Операції об`єднаних сил, знайшов у полі, неподалік місця дислокації, корпус осколкової ручної гранати Ф-1 і уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2 і таким чином придбав їх шляхом привласнення знайденого. Маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів, усвідомлюючи, що їх придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу заборонено, бажаючи при цьому настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених правил обігу вибухових та бойових припасів, ОСОБА_5 не повідомив правоохоронні органи та своє командування про факт виявлення вказаних предметів, які зберігав при собі.
В подальшому, наприкінці січня 2019 року, більш точної дати досудовим слідством встановити не надалось можливим, у зв`язку із закінченням строку перебування в зоні ООС, перед виїздом до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 помістив знайдений при вищевикладених обставинах корпус осколкової ручної гранати Ф-1 і уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2 до ящиків із бойовими припасами та вибуховими речовинами військової частини, для їх безперешкодного транспортування залізничним транспортом на територію військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону сухопутних військ ЗСУза адресою: АДРЕСА_3 .
На початку лютого 2019 року, більш точної дати досудовим слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні саперного взводу на території військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону сухопутних військ ЗСУза адресою: АДРЕСА_3 , взяв із вищевказаних ящиків із бойовими припасами та вибуховими речовинами корпус осколкової ручної гранати Ф-1 і уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2 та приховав їх серед своїх речей у даному приміщенні.
10.04.2019 року, поблизу залізничного вокзалу м. Подільськ, Одеської області було проведено огляд місця події, в ході якого у особистих речах ОСОБА_5 було виявлено предмет, зовні схожий на корпус бойової гранати «Ф-1» та предмет зовні схожий на УЗРГМ-2 (детонатор для гранати) і таким чином злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена.
Згідно висновку експерта №78 від 11.05.2019 року, наданий на дослідження предмет, зовні схожий на корпус бойової гранати «Ф-1», являється корпусом осколкової ручної гранати Ф-1, який відноситься до вибухової речовини в металевому корпусі. Крім того, наданий на дослідження предмет зовні схожий на УЗРГМ-2 (детонатор для гранати), являється уніфікованим запалом ручної гранати, та відноситься до бойових припасів. Надані на дослідження предмети придатні для використання за цільовим призначенням та до здійснення вибуху, безперешкодно з`єднуються між собою та становлять одну гранату Ф-1 вибухові пристрої дистанційної дії, промислового виробництва, військового призначення та відноситься до бойових припасів.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання та передача вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно даної угоди прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв слідству у розкритті даного злочину, розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести підозрюваний ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Отримана згода прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , на призначення вищевказаного покарання.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В підготовчому судовому засідання прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка призначена в групу прокурорів згідно постанови від 30.05.2019 року заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 , просила затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 укладену 28.05.2019 року.
Захисник ОСОБА_4 також просила суд затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 шляхом опитування повідомив суду про визнання своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором від 28.05.2019 року затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Відповідно до ст. 468; п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди .
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України за ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином.
Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання для ОСОБА_5 з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_5 є учасником бойових дій, а також нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно. За місцем утримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 характеризується посередньо.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 під час досудового слідства обирався у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 12.04.2019 року терміном на 60 діб і обчислюється з 10 квітня 2019 року.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку він не скоїть нового злочину.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінити в залі суду на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.05.2019 року з мобільного телефону «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім-карткою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_5 , із сім-карткою мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_6 .
Речовий доказ, а саме мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім-карткою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_5 , із сім-карткою мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_6 , який знаходиться на зберіганні у сейфі службового кабінету №285 старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_4 - повернути за належністю ОСОБА_5 .
Речові докази, а саме: осколки від корпусу гранати; фрагменти запалювальної трубки ЗТП-150 та механічного запальника МВ; важіль від запалу; кільце із запобіжною чекою; осколки від гранати, які опечатані паперовою биркою із печаткою «СБУ №26» і підписом експерта - знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення вибухотехнічної експертизи №23 від 12.03.2019 року в сумі 3770 (три тисячі сімсот сімдесят) гривень 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення вибухотехнічної експертизи №78 від 11.05.2019 року в сумі 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 24 коп.
Вирок може бути оскаржений, до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1