В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000366 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, судимого:

02.12.2004 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк три роки один місяць;

10.07.2007 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк один рік;

28.01.2009 р. Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст. 145, ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

26.07.2012 Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.313, ч.3 ст.309, ч.1 ст.321, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, 395 КК України до позбавлення волі на строк два роки;

23.04.2012 Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк два роки;

25.06.2012 р. Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

19.09.2012 р. Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 29 червня 2018 року близько 15 години, повторно, будучи раніше судимим і в період, коли судимість не знята і не погашена, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, зайшов до домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_8 , та умисно, з корисливого мотиву, шляхом обману ОСОБА_8 , під приводом необхідності надання грошових коштів для лікування невідомої особи, якій нібито були нанесені тілесні ушкодження її сином ОСОБА_9 , вчинив шахрайство та заволодів грошовими коштами в сумі 7 000 грн, які належали останньому.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.06.2018 близько 16 години ОСОБА_7 повторно, будучи раніше судимим і в період, коли судимість не знята і не погашена, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, зайшов до домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживав ОСОБА_10 , та умисно, з корисливого мотиву, шляхом обману ОСОБА_10 , під приводом необхідності надання грошових коштів для операції його сину ОСОБА_5 , вчинив шахрайство та заволодів грошовими коштами в сумі 32 000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.06.2018 близько 11 години 30 хв. ОСОБА_7 повторно, будучи раніше судимим і в період, коли судимість не знята і не погашена, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, зайшов до домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , в якому проживав ОСОБА_4 , та умисно, з корисливого мотиву, шляхом обману ОСОБА_4 , під приводом необхідності надання грошових коштів для лікування її сина, вчинив шахрайство та заволодів грошовими коштами в сумі 4600 грн.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення за обставин за зазначених вище. Цивільні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнав повністю. Щиро розкаявся.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, обмежився допитом потерпілих та оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Докази по справі не досліджувалися в зв`язку з тим, що суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження тих доказів, які ніким не оспорюються, при цьому учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили обставини вчинення відносно них шахрайських дій обвинуваченим за обставин, вказаних вище. Прохали цивільні позови задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він є сином потерпілого ОСОБА_10 , відносно якого було вчинено кримінальне правопорушення. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер. Підтвердив обставини вчинення відносно його батька кримінального правопорушення за обставин, вказаних вище.

За наведених вище обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. ч.2 ст.190 КК України визначена вірно, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на визнанні своєї провини, визнанні цивільних позовів, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, що пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, а також думку потерпілих осіб, які погодилися з прокурором про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 на суму 7000 грн та цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 на суму 4600 грн підлягає до задоволенню, як такий, що визнаний обвинуваченим ОСОБА_7 . Разом з тим, суд вважає за необхідне в рахунок задоволення цивільних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернути їм кошти в сумі 7000 грн. та 4600 грн. відповідно, які визнані речовими доказами та знаходяться на зберіганні в Кобеляцькому ВП ГУНП Полтавської області.

З метою забезпечення виконання вироку суду до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374, ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 21 червня 2019 року.

ОСОБА_3 в рахунок задоволення цивільного позову повернути 7000 (сім тисяч) гривень, які зберігаються в Кобеляцькому ВП ГУНП Полтавської області.

ОСОБА_4 в рахунок задоволення цивільного позову повернути 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень, які зберігаються в Кобеляцькому ВП ГУНП Полтавської області.

Речові докази по справі: два мобільних телефони Nokia, які знаходяться на зберіганні в кімнаті збереження речових доказів Кобеляцького ВП ГУНП Полтавської області повернути ОСОБА_7 , автомобіль Audi A-4з, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з документами та ключами до нього, які передані на зберігання ОСОБА_7 залишити йому; інші речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження; залишок коштів в сумі 1930 грн., які зберігаються в Кобеляцькиму ВП ГУНП Полтавської області передати потерпілому ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.07.2018 р. на грошові кошти в сумі 6730 грн. та 6800 грн, а також два мобільних телефони, а саме Nokia Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 і Nokia 1100 Imei НОМЕР_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення..

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя