Провадження № 1-кп/734/214/19 Справа № 734/3938/19
В И Р О К

іменем України

21 листопада 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000627 від 05 жовтня 2019 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України,-

в с т а н о в и в:
14 вересня 2019 у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_4 , на гужовій повозці приїхав на кладовище, що знаходиться на перехресті вулиць Садова та Молодіжна в с. Пилятин, Козелецького району, Чернігівської області, де маючи умисел на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами з корисливих мотивів в місці поховання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , всупереч загальноприйнятим моральним принципам та релігійним традиціям, щодо поховань померлих і вияву поваги до пам`яті і праху покійних, за допомогою фізичної сили, демонтував огорожу на могилі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яку встановила ОСОБА_7 , таким чином пошкодив її та здійснив наругу над могилою. В подальшому ОСОБА_4 діючи таємно, незаконно заволодів 4 секціями та двома стовпчиками огорожі з могили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вартістю 1150 грн., які переніс з могили та поклавши на гужову повозку, вивіз з території кладовища, задавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищезазначену суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та показав, що 14 вересня 2019 року, близько 19 години, на гужовій повозці, яка належить його матері, разом з ОСОБА_8 , прибув до кладовища, що розташоване на перехресті вулиць Садова та Молодіжна в с.Пилятин Козелецького району, з метою знайти металобрухт. Оскільки нічого знайдено не було, зайшов на територію кладовища, де розібрав металеву огорожу з могили, яку переніс до гужової повозки де був ОСОБА_8 . Останній не знав, що елементи огорожі викрадені, а лише допоміг завантажити їх на повозку. Після цього поїхав до пункту прийому металобрухту з метою здати викрадене. Але працівники пункту, побачивши елементи огорожі могили, відмовилися їх приймати. Тому, він вивіз викрадене у поле, де і залишив. На даний час з потерпілою примирився, попросив вибачення та відшкодував завдану шкоду. Висловив щире каяття у скоєному.

Перед допитом в судовому засіданні обвинуваченого, останній попросив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно усвідомлюючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.297 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодінням предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів, тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ставлення його до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання.
Згідно досудової доповіді органу пробації стосовно ОСОБА_4 ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі. При цьому враховуючи тяжкість злочину, думку потерпілої, яка просить призначити мінімальне покарання, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбуття покарання, а тому, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від призначеного покарання з випробовуванням із іспитовим строком, поклавши обов`язки, встановлені ст. 76 КК України. На думку суду таке покарання буде необхідне та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати за відсутністю потреби.

Керуючись ст. ст. 368 та 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши 2 роки іспитового строку.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

С у д д я