Дата документу 01.06.2019
Справа № 334/4161/19
Провадження № 1-кс/334/1930/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання Слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001837 від 24 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про застосування запобіжного заходу підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українеця, громадянина України, який має середньо освіту, не одруженого, який немає на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

-30.03.2009 року Хортицький районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-23.03.2011 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України. Закрито провадження на підставі ч.4 ст.309 КК України

-19.06.2012 року Орджонікідзевським районим судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн.

-12.05.2014 року ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.307 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки

у скоєні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України

встановив

24 травня 2019 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у компанії з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості, а саме предмета схожого на ніж, знаходячись з лівої сторони від потерпілого, наніс останньому один удар ножом, який перебував у нього в правій руці, в ділянку передньої черевної стінки ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням передньої стінки шлунку, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

01.06.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити м. Запоріжжя.

Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілої; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, слідчий вважає, що при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 оскільки підозрюваний має реальну можливість сховатися від слідства або суду, чинити тиск на свідків, потерпілої таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 просив суд не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляду тримання під вартою, а застосувати більш м`який запобіжний захід. Суду пояснив, що у нього не було умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, він не розумів значення своїх дій, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не має наміру впливати на свідків або потерпілого. Адвокат доводила, що ОСОБА_5 має ряд тяжких захворювань, має заслуги перед державою, оскільки є учасником бойових дій. Також адвокат запевнила, що її підзахисний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки фактично визнав свою вину та розкаюється у скоєному.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію ЄСПЛ, відображену, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

В наявності є обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.

Суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях Європейського суду з прав людини, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v.Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений може переховуватися від суду, таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

На думку суду, зловживання ОСОБА_5 спиртними напоями його запальність, не можуть дати гарантії, що залишившись вдома, не буде вчинено нового злочину.

Також, у судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть змогу органам досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд.

На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування; особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.

Вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та про неможливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених злочинів, особу та репутацію підозрюваного, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, який спричинив тяжке тілесне ушкодження потерпілому небезпечне для життя останнього, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави слідчий суддя не визначає.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто з 01 червня 2019 року до 30 липня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1