Єдиний унікальний номер:448/386/19
Провадження № 1-кп/448/106/19
В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебувають вищевказані матеріали кримінального провадження.
Дослідивши матеріали цивільного позову, приходжу до наступного висновку.
Частина 4 ст.128 КПК України передбачає, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України, прокурор, який звертається в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 ЦПК України.
Проте, прокурор не вказав підстави для такого представництва, зокрема, не подано належних та допустимих доказів про те, що Хідновицька сільська рада Мостиського району не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження в контексті неможливості самостійного звернення вказаної юридичної особи з цивільним позовом до суду в даному кримінальному провадженні.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Так, роль прокурора у сфері представництва інтересів держави має допоміжний характер і основну роль згідно чинного законодавства України відіграють профільні органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, які самостійно звертаються до суду.
Згідно положень ч.1 ст.167 ЦК України держава діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
З метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з дотриманням вимог процесуального закону, та зобов`язаний надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) повинен визначити, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві (заяві) необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року N 3-рп/99).
Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч.2 або 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду.
Право подавати позов (заяву) прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.
Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
В матеріалах доданих до цивільного позову наявне лише повідомлення прокурора, адресоване голові Хідновицької сільської ради Мостиського району про звернення до суду з відповідним позовом в їхніх інтересах, датоване 25.03.2019 року, а цивільний позов складено прокурором вже наступного дня 26.03.2019 року, без будь якого підтвердження підстав для такого представництва належними та допустимими доказами того, що вказаний орган місцевого самоврядування не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження в контексті неможливості самостійного звернення вказаної юридичної особи з цивільним позовом до суду в даному кримінальному провадженні. Також в матеріалах позову відсутні підтвердження, що Хідновицька сільська рада Мостиського району підтримує заявлені прокурором позовні вимоги.
Пунктом 4 ч.4 ст.185 ЦПК України встановлено, що позовна заява повертається у випадку, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Отже, оскільки зі змісту поданого до суду прокурором цивільного позову в інтересах держави в особі Хідновицької сільської ради Мостиського району не вбачається жодного обґрунтування можливого факту нездійснення або неналежного здійснення вказаним органом повноважень на звернення до суду з цивільним позовом, вважаю що прокурором не наведено причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підстави для звернення прокурора до суду, тобто підстави для представництва прокурором інтересів держави не обґрунтовані.
З огляду на наведе, вважаю за необхідне вищевказаний цивільний позов повернути прокурору.
Відповідно до вимог ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.2 статті 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Оскільки дана ухвала суду щодо цивільного позову прокурора виноситься суддею під час судового провадження, то така окремому оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 371, 372, 392 КПК України, ст.185 ЦПК України, суд, -
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1