Житомирський апеляційний суд
Справа №288/667/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000026 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України несудимого,

- за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту фактичного його затримання, після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 300000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_9 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз:№3/450 від 27 серпня 2012 року, №3/562 від 25 вересня 2012 року, №20-753 від 27 грудня 2012 року, №72 від 14 травня 2013 року, №176 від 29 серпня 2013 року у розмірі 12967,95грн.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-21074 д. н. з НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання Попільнянського ВП ухвалено повернути володільцю ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, 29 липня 2012 року близько 05.00 год., ОСОБА_7 керуючи на підставі доручення автомобілем ВАЗ-21074 д. н. з НОМЕР_1 , у якому ходова частина знаходилася в технічно не працездатному стані (аварійні пошкодження передньої підвіски), на одну вісь встановлені різного типу шини та знос протектора переднього правого колеса, які водій міг виявити перед виїздом, рухався у світлу пору доби з трьома пасажирами в салоні автомобіля по автодорозі Ходорків - Мохначка, Попільнянського району Житомирської області, зі швидкістю близько 80 км/год.

Рухаючись на 16 км + 200 м вищевказаної автодороги, за відсутності перешкод для видимості, водій ОСОБА_7 в порушення вимог п. 1.10 ПДР України «Дорожні умови, дорожня обстановка»; п. 12.1 ПДР України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 31.4.5 (г) ПДР України «На одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними», не справився з керуванням автомобіля, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння, і допустив занос та виїзд за межі проїзної частини дороги автомобіля, в результаті чого відбулося перекидання автомобіля.

Внаслідок перекидання автомобіля яким керував ОСОБА_7 , пасажирка автомобіля ОСОБА_10 померла на місці дорожньо-транспортної пригоди, так як отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - мозкової травми, переломів основи та склепіння черепу з ушкодженням головного мозку по критерію небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті грубого порушення пунктів 1.10; 12.1; 31.4.5 (г) Правил Дорожнього Руху України допущених ОСОБА_7 , що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що вирок суду щодо нього є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд невірно встановив фактичні обставини справи, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що транспортним засобом не керував, зазначає, що після розпивання спиртних напоїв він заснув на передньому водійському сидінні, що далі відбувалось він не знає, отямився лише після ДТП на задньому сидінні та від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дізнався, що автомобілем керував ОСОБА_12 .

На його думку, суд необґрунтовано не взяв до уваги його свідчення, які підтвердили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , а також висновки експертизи №72 від 14.05.13 р., з якої слідує, що на вилучених фрагментах з внутрішньої карти задніх правих дверей автомобіля та на захисному чохлі переднього пасажирського сидіння з задньої сторони, зі сторони заднього сидіння виявлено кров, яка належить йому.

Вважає, що висновки експертів № 46, 47, 48 від 24.04.2013 року згідно яких він на момент ДТП перебував за кермом автомобіля, ОСОБА_11 на задньому пасажирському сидіння, а ОСОБА_12 на передньому сидінні пасажира суперечать матеріалам справи, ґрунтуються на припущеннях, а при проведенні цих експертиз не було враховано виявлення його крові на місці розташування заднього пасажира, а також на задній стійці автомобіля волосся, яке подібне з його волоссям.

Також, експертами, а потім і судом не було враховано, що ОСОБА_12 отримав травми грудної клітини, що свідчить про отримання таких ушкоджень від дії керма, а при огляді ОСОБА_12 не було виявлено виділень крові, що унеможливлює її залишення на частинах автомобіля.

Не є належними доказами, які підтверджують його вину і висновки комісійної судово-медичної експертизи № 11/3/51 та комплексної судово медичної автотехнічної експертизи №140 від 11.03.2016 р., оскільки вказані висновки, також ґрунтуються на припущеннях, містять суперечності та зроблені не в категоричній формі, експерти зазначили найбільш ймовірне розташування його на місці водія, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на місці пасажирів, лише як один з можливих варіантів.

За наявності суперечливих доказів, суд не зазначив чому взяв до уваги одні показання та відкинув показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 та просить вирок суду щодо нього скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, заперечення прокурора та потерпілої ОСОБА_9 , провівши часткове судове слідство, перевіривши апеляційну скаргу в межах визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , в порушенні правил безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Так, в суді першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_12 пояснив, що 28 липня 2012 року близько 21:30 години в центрі с. Липки, Попільнянського району, Житомирської області, він зустрівся із знайомим ОСОБА_14 , який був на своєму автомобілі ВАЗ-2107 та запропонував йому поїхати в с. Корнин на АЗС.

По дорозі вони зустріли ОСОБА_15 з яким вони в трьох вживали горілку, а біля 3 год., вони усі разом поїхати в с. Липки, Попільнянського району, Житомирської області.

За кермом був ОСОБА_7 , який керував автомобілем зі швидкістю близько 80 км/год, що відбулося в подальшому він не пам`ятає. Він прийшов до свідомості, коли йому надали медичну допомогу, йому розповіли, що вони виїхали за межі дороги та перекинулися.

Також, він вказав, що транспортним засобом він не вмів керувати, посвідчення водія не має.

Свідок ОСОБА_16 , в суді першої та апеляційної інстанції пояснив, що його син ОСОБА_17 водійських прав немає, на водія не навчався, автомобілем керувати не вміє, оскільки у них в сім`ї такої потреби не було (не було транспортного засобу).

28 липня 2012 року, в вечірній час син разом із друзями пішли відпочивати в центр села. Наступного дня, він по дорозі до смт. Попільня на узбіччі дороги побачив розбитий автомобіль, біля автомобіля знаходилося багато людей.

Розбитий автомобіль він відразу впізнав, це був автомобіль ОСОБА_18 , знайомого сина. Потім, до нього подзвонила дружина, яка повідомила, що син перебуває в реанімаційному відділенні Попільнянської районної лікарні.

В лікарні він побачив сина на його тілі були рани, садна та синці червоного кольору. Після флюорографії лікар повідомив, що в сина забій головного мозку, нирки, забій правої ноги, правої руки. Син був у свідомості, до палати сина зайшов працівник міліції та попросив розповісти обставини ДТП.

Син розповів, що 28 липня 2012 року близько 22:00 год. ОСОБА_7 на своєму автомобілі ВАЗ-2107 приїхав в центр села Липки, запропонував сину поїхати з ним на автозаправну станцію в с. Корнин. Потім, вони зустрілися з хлопцем на ім`я ОСОБА_19 , після чого вони придбали горілку, яку разом вжили. У подальшому ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_20 та домовився з нею про зустріч. Після чого вони поїхали до ОСОБА_20 та забравши її вони поїхали в с. Липки, за кермом був ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_13 в суді першої та апеляційної інстанції пояснював, що 29 липня 2012 року він поїхав на місце ДТП та побачив, що автомобіль стояв передньою частиною до дороги, ОСОБА_20 лежала на землі перед автомобілем, приблизно за 5-6 метрів перед автомобілем, в напрямку дороги. В той момент він побачив ОСОБА_21 , який ходив біля автомобіля, показав пальцем на ОСОБА_22 як на особу, яка керувала. На передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_12 .

ОСОБА_23 , десь побіг, коли прийшов не говорив хто був за кермом

Зазначені показання свідків є послідовними, логічними, узгодженими між собою та іншими доказами та спростовують версію обвинуваченого про те, що він в момент ДТП не був за кермом автомобіля ВАЗ-21074 д. н. з НОМЕР_1 , а автомобілем керував ОСОБА_24 .

Суд першої інстанції у своїх висновках надав оцінку проведеним у кримінальному провадженні судово медичним експертизам.

Відповідно до висновку судово медичної комісійної експертизи №46 від 24 квітня 2013 року, у гр. ОСОБА_12 було виявлено тупу поєднану травму тіла у вигляді саден лоба справа, струсу головного мозку, саден тулубу, забою лівої нирки з гематурією (наявність крові в сечі), саден зовнішньої поверхні правого стегна та зовнішньої поверхні правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в результаті контакту з виступаючими частинами та приладами керування салону автомобіля, при перевертанні автомобіля.

При перекиданні автомобіля немає специфічної моделі утворення ушкоджень, однак враховуючи переважну локалізацію ушкоджень у гр. ОСОБА_12 справа, а також враховуючи дані судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно якої кров, виявлена на внутрішній поверхні передніх пасажирських дверцят, належить гр. ОСОБА_12 комісія вважає, що він на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився в положенні пасажира переднього сидіння автомобіля, а утворення виявлених ушкоджень за умови перебування його за кермом автомобіля можна виключити.

Покази ОСОБА_12 щодо перебування його на момент дорожньо-транспортної пригоди в положенні пасажира переднього сидіння відповідають об`єктивним судово-медичним даним.

Згідно висновку судово медичної комісійної експертизи №47 від 24 квітня 2013 року у гр. ОСОБА_7 було виявлено різану рану волосяної частини голови, забій ділянки лівого плечового суглобу та садна верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, утворилися від дії тупих твердих та ріжучих предметів, можливо в результаті контакту з виступаючими частинами та приладами керування салону автомобіля, уламків скла, при перевертанні автомобіля.

При перекиданні автомобіля немає специфічної моделі утворення ушкоджень, однак враховуючи переважну локалізацію ушкоджень у гр. ОСОБА_7 зліва, а також враховуючи дані судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно якої кров, виявлена на внутрішній та зовнішній поверхні водійських дверцят, належить гр. ОСОБА_7 вважаємо, що він на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився за кермом автомобіля, а утворення виявлених ушкоджень за умови перебування його на задньому сидінні автомобіля можна виключити. Наявність крові гр. ОСОБА_7 на обох поверхнях водійських дверцях пов`язана з масивністю кровотечі, якою зазвичай супроводжуються обширно, різані рани волосяної частини голови.

Відповідно до висновку судово медичної комісійної експертизи №48 від 24 квітня 2013 року, у гр. ОСОБА_11 було виявлено 5 саден в ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні, 10 саден по тильній поверхні правої кисті, садно на передній поверхні лівої гомілки, 6 саден по задньо-боковій поверхні тулуба справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в результаті контакту з виступаючими частинами салону автомобіля, при перевертанні автомобіля.

При перекиданні автомобіля немає специфічної моделі утворення ушкоджень, однак враховуючи відсутність слідів крові, що належить ОСОБА_11 на передніх пасажирських дверцятах при наявності у нього множинних ушкоджень шкірних покровів, що супроводжуються зовнішньою кровотечею, вважаємо, що ОСОБА_11 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, знаходився в положенні пасажира заднього сидіння автомобіля, а утворення виявлених ушкоджень за умови перебування його на передньому пасажирському сидінні автомобіля можна виключити.

Згідно висновку експерта №145 від 13 травня 2013 року порівняльному дослідженню підлягали зразки волосся з голови ОСОБА_7 вилучені з місця події.

При порівняльному дослідженні виявлено наступне: об. № 2, 3, 5, подібні між собою та із зразками волосся з голови ОСОБА_7 об. № 13-37 по кольору, по формі, по довжині, по структуру пігменту, його кількості і розподіленню в корковій речовині, по угрупуванню пігменту, по забарвленню коркової речовини, характеру периферичних кінців.

Походження об`єктів 2, 3, 5 з голови ОСОБА_7 не виключається, рівно як від будь-якої особи з такими ж морфологічними ознаками волосся.

З вказаного висновку експерта слідує, що вилучене з місця події волосся, не дає можливості конкретно ідентифікувати особу.

Відповідно до висновку експерта №264 від 05 серпня 2013 року, вилучені волокна з автомобіля ВАЗ 2107 ДНЗ НОМЕР_1 15 липня 2013 року із задньої правої стійки в місці кріплення заднього скла являють волоссям і походять з голови людини. Судячи по характеру їх кореневихкінців, наявність пошкоджень волосся у вигляді тріщин коркової речовини свідчить про дію тупого твердого предмета являється волокном.

Вирішити питання про статеву приналежність досліджуваного волосся неможливо із-за відсутності в кореневих кінцях вагінальних оболонок.

Вказана експертиза не змогла визначити питання про статеву приналежність, вказавши, що визначити походження досліджуваних об`єктів від певної особи при подібності більшості морфологічних ознак наданих зразків волосся з голів осіб, що проходять по справі, незважаючи на деякі відмінні морфологічні ознаки, а також враховуючи той факт, що волосся однієї людини може бути несхожим, а волосся різних людей мати ознаки подібності.

Згідно висновку експерта №3/562 від 25 вересня 2012 року у даній дорожній обстановці водієві автомобіля ВАЗ-2107 номерний знак НОМЕР_1 необхідно було діяти відповідно до вимог п. п. 1.10 «дорожні умови», «дорожня обстановка; 12.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких зазначений в дослідницькій частині.

В умовах місця пригоди, при заданих вихідних даних, оскільки водій ОСОБА_7 керував своїм транспортним засобом так, що допустив занос автомобіля та виїзд за межі проїзної частини, то його дії не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку експерта №20-753 від 27 грудня 2012 року в результаті проведеного дослідження були встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_12 та ОСОБА_7 та слідів крові у змивах з внутрішньої сторони передніх правих пасажирських дверцят, з внутрішньої та зовнішньої сторін водійських дверцят, вилучених при огляді місця пригоди з автомобіля ВАЗ-2107 номерний знак НОМЕР_1 .

Генетичні ознаки слідів крові у змиві з внутрішньої сторони передніх правих пасажирських дверцят збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 .

Генетичні ознаки слідів крові у змивах з внутрішньої та зовнішньої сторін водійських дверцят збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 .

Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_12 виключається.

Відповідно до висновку комплексної судово медичної - автотехнічної експертизи №10/3/51 від 27 березня 2014 року, у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден на чолі справа, зовнішньої бокової поверхні правого стегна та гомілки, тулуба, опікової рани правої гомілки, крововиливу під м`які покрови голови в тім`яній ділянці, забою лівої нирки. Тілесних ушкоджень, котрі могли б супроводжуватись зовнішньою крововтратою у ОСОБА_12 не було виявлено, що виключає можливість знаходження останнього на місці водія. Під час слідчого експерименту від 05 квітня 2013 року ОСОБА_12 пояснив, що він сидів на передньому пасажирському сидінні, за кермом перебував ОСОБА_7 , на задньому сидінні, за водієм перебував ОСОБА_11 зліва, а за ним сиділа ОСОБА_20 справа, що може відповідати дійсності. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_12 , а також характер пошкоджень самого автомобіля не виключає можливості також знаходження останнього на місці пасажира салону автомобіля ззаду справа. Конкретно висловитись про точне знаходження ОСОБА_12 чи спереду чи ззаду в салоні автомобіля на пасажирському сидінні не представляється можливим. На місці різаної рани, як правило, завжди залишаються сліди крові. Згідно ксерокопії карти виїзду швидкої допомоги, у ОСОБА_12 в діагнозі виставлений забій грудної клітини, болі в грудній клітині, при огляді відмічені незначні садна грудної клітини, в подальшому при поступленні на стаціонарне лікування виставлений діагноз не підтверджено після оглядів лікаря приймального відділення, ургентного травматолога, ургентного хірурга, невролога, консиліуму лікарів. Травма грудної клітини характерна для водія легкового автомобіля, характерна для зіткнення в фронтальному напрямі (лоб в лоб), з перешкодою, при цьому грудна клітка і живіт травмуються рульовим управлінням при наявності інших характерних тілесних ушкоджень, в даному випадку механізм травми внаслідок ДТП розвивався по іншому сценарію, при цьому у потерпілого тілесні ушкодження в основному виявлені справа, що може свідчити про контакт правої половини тіла з перешкодою, можливо дверним пройомом справа і т.п. Враховуючи покази свідків ДТП, ОСОБА_12 , при умові, що був водієм, не міг знаходитись під автомобілем в районі задніх коліс після ДТП. Сліди крові, як правило, залишаються в місці контакту виникнення різаних ран.

Відповідно до висновку комплексної судово медичної - автотехнічної експертизи №11/3/51 від 20 березня 2014 року, зовнішнім оглядом автомобіля марки ВАЗ-2107 були виявлені пошкодження: на передній, лівій боковій, правій боковій та верхній частині автомобіля виражені сліди багато чисельних вм`ятин, пошкоджень, деформацій неправильної геометричної форми. Вектор сили вищезазначених пошкоджень передньої частини автомобіля (площини основної деформації) спрямований зліва направо та спереду назад відносно повздовжньої вісі автомобіля, що могли утворитися за умов та обставин, зазначених в фабулі пригоди при з`їзді автомобіля в правий кювет з послідуючим перекиданням та переміщенням по ґрунтовому трав`яному покритті.

Покази ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, в яких він вказує на розташування учасників в салоні автомобіля при ДТП, не відповідають їх дійсному розташуванню.

Згідно даних медичних документів, у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: струс головного мозку, різана рана тім`яної ділянки волосяної частини голови зліва (огляд ургентного травматолога 29.07.12 р.), множинні садна обох верхніх кінцівок. Враховуючи характер пошкоджень на автомобілі, направлення вектору сили, затраченої на деформацію частин автомобіля, характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 (різана рана волосяної частини голови сильно кровоточить), наявність слідів крові на внутрішній та зовнішній поверхні панелі передньої водійської двері, дозволяє вважати, що дані тілесні ушкодження ОСОБА_7 міг одержати при знаходженні на місці водія, інші його положення в автомобілі комісія експертів виключає.

Згідно висновку комплексної судово медичної автотехнічної експертизи №9/3/51 від 27 березня 2014 року, покази ОСОБА_11 у відношенні місцезнаходження ОСОБА_12 під час ДТП за кермом автомобіля не відповідають дійсності, тому що при умові перебування його на місці водія, останній не міг знаходитись після закінчення перекидання автомобіля під автомобілем в районі задніх коліс.

Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 , а також характер пошкоджень самого автомобіля не виключає можливості знаходження останнього на місці пасажира салону автомобіля справа. Конкретно висловитись про місцезнаходження ОСОБА_11 на пасажирському сидінні, в передній чи задній частині салону автомобіля, не представилось можливим.

Зі змісту висновку експерта комплексної судово-медичної автотехнічної експертизи №140 від 11 березня 2016 року слідує, що при проведенні судово-медичних експертиз з метою визначення можливого місця перебування осіб в салоні автомобіля під час дорожньо-транспортних пригод основним критерієм є наявність тілесних ушкоджень, які утворюються при ударах об частини салону.

Таким чином, знаючи механізм дорожньо-транспортної пригоди, та співставляючи його з наявністю тілесних ушкоджень визначається можливе розташування учасників пригоди.

При судово-медичній експертизі постраждалих у дорожньо-транспортній пригоді використовувалися різнотипні методи (дослідження трупа, обстеження живих осіб шляхом безпосереднього огляду та за даними медичних документів ), що не може забезпечити однаковий за достовірністю підхід до оцінювання тілесних ушкоджень.

Зовнішнім оглядом автомобіля ВАЗ-2107 виявлені пошкодження на передній, лівій боковій, правій боковій та верхній частині автомобіля, виражені сліди численних вм`ятин, деформацій неправильної геометричної форми. Вектор дії сили, від якої утворилися пошкодження передньої частини автомобіля (площини основної деформації) спрямований зліва направо та спереду назад відносно поздовжньої вісі автомобіля, що могло відбутися при з`їзді автомобіля в кювет з послідуючим перекиданням та переміщенням по ґрунтовому трав`яному покритті.
Враховуючи вказане вище, експерти не змогли в категоричній формі визначити місцеперебування в салоні автомобіля кожного з осіб, вказаних в ухвалі суду.

Разом з тим вони ствердили.

Зовнішнім оглядом автомобіля ВАЗ-2107 виявлені пошкодження на передній, лівій боковій, правій боковій та верхній частині автомобіля, виражені сліди численних вм`ятин, деформацій неправильної геометричної форми. Вектор дії сили, від якої утворилися пошкодження передньої частини автомобіля (площини основної деформації) спрямований зліва направо та спереду назад відносно поздовжньої вісі автомобіля, що могло відбутися при з`їзді автомобіля в кювет з послідуючим перекиданням та переміщенням по ґрунтовому трав`яному покритті.

Згідно даних медичних документів у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, різаної рани тім`яної ділянки голови зліва, множинних саден обох верхніх кінцівок.

Такі тілесні ушкодження, найбільш ймовірно, могли утворитися при перебування ОСОБА_7 на місці водія автомобіля, на що вказує і наявність його крові на зовнішній та внутрішній поверхні водійських дверей.

При цьому слід зазначити, що згідно додатково проведеного огляду автомобіля через значний термін після дорожньо - транспортної пригоди на місці кріплення заднього скла на правій стійці було виявлено волосся, на висоті 22см від нижнього краю правої задньої стійки, що можливо належить ОСОБА_7 . Комісія вважає потрібним відмітити відсутність пояснення залишення волосся в описаній частині автомобіля в зв`язку з важко доступністю саме даної ділянки для контакту з лівою половиною волосистої частини голови при перекиданні автомобіля, за умови знаходження особи в салоні автомобіля. Виявлення крові ОСОБА_7 на задній частині спинки переднього пасажирського сидіння можна пояснити значною кровотечею, що супроводжувала рану волосистої частини голови та можливим перебуванням його на задньому сидінні після дорожньо-транспортної пригоди (згідно показів свідків).

Також на користь того, що на момент ДТП в якості водія міг бути ОСОБА_7 , свідчать покази свідків та учасників дорожньо-транспортної пригоди, згідно яких ОСОБА_25 , ОСОБА_15 та ОСОБА_22 в процесі перекидання автомобіля були викинуті з салону автомобіля під дією відцентрової сили, як такі, що були найменше фіксовані (не були пристебнуті пасками безпеки та не мали можливості утримуватись руками кермо).При судово-медичній експертизі ОСОБА_7 діагноз «Забій ділянки лівого плечового суглобу» до уваги не приймавсь, оскільки він не підтверджений об`єктивними ознаками (згідно п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»). Також слід відмітити, що положення при якому «ліва рука знаходилася в багажному відділенні при відсутності перегородки і наявності металевого каркасу», зі слів ОСОБА_7 , мало місце після дорожньо-транспортної пригоди після того як він прийшов до свідомості.

Тілесні ушкодження, описані в медичних документах ОСОБА_12 у вигляді струсу головного мозку, саден на лобі справа, саден тулубу, забою лівої нирки з гематурією (наявність крові в сечі), саден зовнішньої поверхні правого стегна та зовнішньої поверхні правої гомілки найбільш ймовірно могли утворитися за умови перебування його на місці пасажира переднього сидіння при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, на що також вказує виявлення слідів його крові на внутрішній поверхні передніх пасажирських дверей.

Тілесні ушкодження, описані в медичних документах ОСОБА_11 у вигляді саден в ділянці правого ліктьового суглоба по задній поверхні, на тильній поверхні правої кисті, на передній поверхні лівої гомілки, на задній поверхні тулуба справа найбільш ймовірно могли утворитися за умови перебування його на місці пасажира заднього сидіння при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, на що також вказує відсутність слідів його крові в салоні автомобіля.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку, в тому числі висновків комісійних, комплексних експертиз колегія суддів не вбачає.

Судом у вироку в повному обсязі досліджено всі обставини вчинення правопорушення, а також надано оцінку та спростовано версію сторони захисту.

Так, доводи ОСОБА_7 спростовані висновками комісійних судово медичних та комплексних судово медичних автотехнічних експертиз, які виключили його версію про те, що транспортним засобом керував Шаповал.

При проведенні вказаних досліджень були враховані отримані під час ДТП тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , механізм ДТП (перекидання), виявлені сліди біологічного походження на частинах автомобіля (кров Глоня на водійських дверцятах, а Шаповала на місці пасажира), які були співставленні з отриманими ушкодженнями, а також розташування осіб після ДТП згідно до їх пояснень при проведенні слідчих експериментів.

Доводи захисту про те, що вказані висновки є суперечливими, неповними, неправильними та такими, що ґрунтуються на припущеннях колегія суддів вважає безпідставними.

Не спростовують висновки суду і доводи апеляційної скарги про виявлення на задній стійці автомобіля, при його додатковому огляді, через сім місяців після первинного, волосся, оскільки за висновками судово медичної експертизи №145 їх походження можливе від будь-якої особи з такими ж морфологічними ознаками, а відповідно до висновку №264 (а.с.155 т.2) морфологічні ознаки волосся ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 по більшості ознак є подібними з тими, які виявлені на задній стійні автомобіля.

За висновком комплексної судово медично - автотехнічної експертизи №140 місце виявлення волосся (нижній край задньої правої стійки в місці кріплення заднього скла) є важко доступною ділянкою для контакту з лівою частиною голови Глоня при перекиданні автомобіля, за умови в його перебуванні)

Не спростовує висновки суду, виявлення при додаткову огляді автомобіля, доступ до якого не був унеможливлений внаслідок ушкоджень (відсутні вікна, тощо) зберігання під відкритим небом на господарському дворі Попільянського РВП на вирізках з задньої карти дверей та чохла сидіння генетичних ознак крові ОСОБА_7 , оскільки за висновками СМЕ, в тому числі комплексної №140 (а.с.4-12 т.4) це пояснюється значною кровотечою та знаходженням на вказаному місці після ДТП.

Показання свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , якими ОСОБА_7 обґрунтовує доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_7 , а не ОСОБА_12 керував транспортним засобом, допустив занос і виїзд за межі дороги в результаті чого відбулося перекидання транспортного засобу.

Так, ОСОБА_7 мав дружні відносини з ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_16 фактично не був знайомий, ОСОБА_13 приїхав на місце після ДТП за викликом ОСОБА_15 та лише з пояснень ОСОБА_7 та відповіді ОСОБА_16 прийшов до висновку, що автомобілем керував останній.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 , а також ОСОБА_11 та ОСОБА_16 перебували в стані алкогольного сп`яніння, цілий вечір та вночі вживали алкогольні напої, після ДТП отримали травми, перебували в шоковому стані про що вони і свідки вказували у своїх поясненнях.

Свідок ОСОБА_13 , в суді апеляційної інстанції пояснював, що по приїзду на місце ДТП побачив ОСОБА_16 , якого раніше не знав, він сидів на пасажирському сидінні та мовчав, «був ніякий», на нього показував пальцем ОСОБА_21 як на особу яка керувала автомобілем, ОСОБА_11 вів себе неадекватно, залишив місце ДТП та кудись бігав, щось кричав, про те, хто керував не розповідав. Він не пам`ятає, що запитував у Шаповала, однак зрозумів, що ОСОБА_22 визнає, що був за кермом.

Свідок ОСОБА_16 вказував, що прийшовши до сина в лікарню виявив, що син перебував в затьмареному стані, про це послідовно зазначав і ОСОБА_12 , який говорив, що подій та обставин ДТП не пам`ятає, прийшов до свідомості при наданні медичної допомоги.

Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги на ОСОБА_16 його стан був наступним: «Ступор, неодноразова втрата свідомості, скарги на головний біль, втрата пам`яті, прийшов до свідомості в швидкій » (а.с. 91 т.1), а за висновком СМЕ №3467 у ОСОБА_16 виявлено струс головного мозку (а.с. 101 т.1).

Зазначені обставини спростовують твердження ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_22 відразу після ДТП визнавав та сам повідомляв його, що керував транспортним засобом та змінив свої пояснення лише після спілкування з батьком та працівниками правоохоронного органу.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює покази ОСОБА_7 , про те, що автомобілем керував ОСОБА_12 , оскільки його показання є вибірковими та спростовуються сукупністю інших доказів наведених у вироку.

Так, обґрунтовуючи свою версію, він зазначає, що після вживання алкогольних напоїв він заснув «вирубився» і не керував автомобілем та не пам`ятає, як за його версією, його перемістили на заднє сидіння і як за кермо сів ОСОБА_22 , однак дає чіткі пояснення про обставини, які йому вигідні, зокрема про те, що ОСОБА_12 після ДТП визнавав факт керування, він ( ОСОБА_21 ) виймав ключі, щоб зупинити двигун та про дії усіх присутніх в автомобілі, після ДТП (місцезнаходження Шаповала, Архипенка, приїзд ОСОБА_26 ), що на думку колегії суддів свідчить, що версія обвинуваченого є лише способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Колегія суддів також враховує, ту обставину, що ОСОБА_12 на той час не вмів керувати транспортним засобом, жодних фактів, які б це підтверджували обвинуваченим не наведено, натомість ОСОБА_7 був володільцем транспортного засобу, сів за кермо після вживання алкоголю та продовжував ним керувати вживаючи великі дози алкоголю (згідно до показань ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 ), в послідуючому системно вчиняв аналогічні правопорушення за що був притягнутий до відповідальності, що дає обґрунтовані підстави для висновку про його схильність до такої протиправної поведінки, відсутність самоконтролю після вживання спиртного та нещирість.

На думку колегії суддів, вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого про його непричетність до вказаної ДТП та те, що він не керував транспортним засобом.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та правильно кваліфікував його дії.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 судом були враховано тяжкість вчиненого злочину та його наслідки, відсутність обставини, що пом`якшують його покарання, обставини, що обтяжують його вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, дані про особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України несудимий, думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого, негативні характеризуючі дані - двічі притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов потерпілої судом вирішено з дотриманням ст. 128, 129 КПК України, вказане рішення, в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року щодо нього - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: