В И Р О К справа № 274/3136/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И провадження № 1-кп/0274/276/18
21.05.2019 м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Гришківці Бердичівського району Житомирської області, громадянки України, вдови, з середньою спеціальною освітою, працюючої різноробочою у ФОП ОСОБА_7 , маючої на утриманні двох дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 . раніше несудимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Гришківці Бердичівського району Житомирської області, громадянки України, заміжньої, з середньою освітою, непрацюючої, маючої на утриманні двох дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не має судимості, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17.05.2016 у невстановлений слідством денний час, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із своєю сестрою ОСОБА_6 , з метою придбання права на майно, а саме права власності на 46/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 достовірно знаючи про наявність спадкоємця ОСОБА_9 на вказану частку нерухомого майна, звернулись до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 з пакетом документів для укладення договору купівлі-продажу вказаної частки нерухомого майна.
З метою укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та незаконного придбання права на вищевказане нерухоме майно. ОСОБА_6 діючи умисно в інтересах ОСОБА_5 відповідно до попередньої спільної домовленості, достовірно знаючи про смерть ОСОБА_8 на час вчинення правочину та не повідомляючи про дану подію приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , надала вказаному нотаріусу нотаріально посвідчену довіреність від 20.04.2016 зареєстровану у реєстрі за № 379, видану від імені ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_6 , яка в силу п. 6 ч. 1 ст. 248 Цивільного кодексу України припинила свою дію, якою вона була уповноважена представляти інтереси ОСОБА_8 , в тому числі укладати договори купівлі-продажу частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
В ході судового розгляду ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнала повністю, цивільний позов не визнала. Суду повідомила, що дійсно мали місце події викладені в обвинувальному актів. У вчиненому щиро розкаюється. Все було зроблено не зі зла. ОСОБА_8 дав на ню довіреність, бо вона його родичка і кума. Коли оформляли договір купівлі - продажу, то нотаріус не запитувала чи живий власник, а вони самі їй теж нічого не повідомили. ОСОБА_8 помер раптово, він не хворів. При оформленні довіреності були присутні ОСОБА_8 і вона. При оформленні довіреності, нотаріус поснювала, що по довіреності вона може здійснювати за ОСОБА_8 платежі. Про те, що довіреність втрачає свою дію після смерті, нотаріус нічого не казала. В довіреності такого не написано, а вона з цим стикнулася перший раз. Вимоги до поняття довіреність, нотаріус не пояснювала, бо ніхто не думав, що ОСОБА_8 помре. Про те, що після смерті ОСОБА_8 довіреність недійсна, вона не усвідомлювала, бо з цим стикнулася вперше. Вона людина, яка має середню освіту. Коли б нотаріус назвала перелік випадків через які довіреність припиняє свою дію, вона б це мала на увазі. Хто розписувався за отримання довіреності вона не пам"ятає. Вони з сестрою не домовлялися, що будуть казати нотаріусу. Про дату, час оформлення договору купівлі продажу вони не домовлялися. Дата та час були визначені нотаріусом. На момент укладання договору купівлі - продажу ОСОБА_8 вже помер. Ховала його сестра, а вона допомагала. Помер ОСОБА_8 за 3-4 дні до укладання договору купівлі - продажу. В нотаріуса ОСОБА_8 заяву на укладення довіреності писав добровільно. Нотаріус його бачила особисто. Просить застосувати до неї положення Закону України "Про амнісітю у 2016 році" та звільнити її від відбування покарання у зв"язку із тим, що на момент набрання чинності Законом вона мала неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав не позбавлена.
Крім повного визнання вини обвинуваченими, їх винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачених знає. Це її батька жінка та її рідна сестра. Про смерть ОСОБА_8 вона дізналася через пів року, а той більше. ОСОБА_8 бачила у 2016 році на похоронах свого батька, тоді й з ним спілкувалася. Коли були живі батько і дядько, то вони казали, що вся хата зроблена на зведену сестру. Потім час пройшов і вона проговорилася, сказала, що на неї. Коли вона почала все з"ясовувати, то виявилося, що будинок ні на кому. Коли дядько помер, вона зробила купівлю - продаж. На даний час її позов до обвинувачених судом не розглянутий. До смерті дядька вона з ним не спілкувалася. Наміру продавати будинок дядько не мав, бо не мав де жити. Дядько помер до року після смерті батька. На похороні в дядька вона не була, бо про те, що він помер їй ніхто не повідомляв. Про смерть дядька дізналася від сусідки. Будь - яких документів на право власності на спірне майно в неї немає. В подальшому потерпіла подала письмову заяву про розгляд кримінального провадження без її участі Цивільний позов просить задовольнити повністю. В покаранні обвинувачених покладається на розсуд суду (а.п. 70 т. 2).
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона працює приватним нотаріусом. З обвинуваченими знайомі по роботі, зверталися до неї за вчиненням деяких нотаріальних дій. Потерпілу не знає, не родичі. До неї як до нотаріуса було звернення з приводу можливості відчуження частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході консультації, було з"ясовано, що власник має певні проблеми фінансового характеру з "Приватбанком". Тобто в нього була взята суда, яка була не погашена, та на яку були нараховані відсотки і пеня. У зв"язку з чим, вона запропонувала для можливлості подальшого відчуження ці проблеми з"ясувати. Їй було пояснено, що власник є людиною, яка зловживає спиртними напоями та не перебуває в стані, який дає можливість звертатися в будь - які установи і це питання вирішити важко. Тоді вона пояснила, що без власника такі питання вирішити неможливо. Якщо неможливо водити власника по установах через те, що він перебуває в неналежному стані, потрібно привести його в належний стан та зробити нотаріально оформлену довіреність для представництва від його імені. Їй було повідомлено, що привести його до нотаріуса теж неможливо, бо невідомо де він знаходиться. Через деякий час, день чи два, до неї привели ОСОБА_16 .. Він був в адекватному стані, чітко розумів свої дії. По його зовнішньому вигляді було зрозуміло, що він веде неправильний спосіб життя. Разом з тим людина була свідома, на всі її запитання давав відповіді. В розмові з ОСОБА_8 вона з"ясувала, що він повністю довіряє своїй невістці, бажає щоб вона представляла його інтереси перед банком і в подальшому. ОСОБА_8 був згоден на відчуження своє частки будинку або на користь невістки, або на користь своїх племінників - іі дітей. У зв"язку з чим вони склали таку довіреність. ОСОБА_8 особисто на ній розписався. Нею були роз"яснені всі процедурні питання, а саме укладання довіреності та подальшої долі цієї частини будинку, що в результаті відчуження своєї частини будинку, він втрачав свої права власника. Нею було уточнено, чи не переживає ОСОБА_8 , що його виженуть з цієї частини будинку та чи не позбавиться він місця проживання. ОСОБА_8 відповів, що не переживає, бо це його рідня, крім них в нього більше нікого немає. Вона зареєструвала довіреність в реєстрі, і на цьому вони закінчили. Більше цих клієнтів в неї певний час не було. Десь приблизно через місяць, до неї звернулися з тим, що питання з банком вирішено, суда погашена. Цю інформацію вона перевірила, дійсно все було погашено. Тоді вона дала перелік документів необхідних для укладення договору купівлі - продажу. Через деякий час до неї звернулися з правильним пакетом документів. Вона взяла документи, призначила дату підписання договору. На дату підписання договору прийшли особа на яку виписана довіреність і особа, яка мала придбати житло. ОСОБА_16 з ними не було. Прийшли вони з паспортами. Особи були встановлені, довіреність не була відмінена, що перевірялося в процесі укладання договору. На жаль на той момент нотаріуси не підключалися до реєстру РАЦС, тому договір був укладений. Права та обов"язки нотаріуса при посвідченні довіреності регулюються ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. При укладанні довіреності нею порядок, наслідки укладення довіреності, причини припинення дії довіреності були пояснені, що підтверджується самим текстом довіреності. Перед підписом довірителя в довіреності всі ці статті зазначені та прописані. Вони озвучуються людині, яка бажає укласти таку довіреність. При укладанні довіреності були присутні ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ще якийсь їхній родич - чоловік. Особу чоловіка вона не встановлювала, бо це їй було не потрібно. Вимоги законодавства щодо припинення довіреності роз"яснювалися. Кабінет в неї невеликий, з кабінету ніхто не виходив, роз"яснювалося все обом, тому ОСОБА_6 всі роз"яснення чула. Більш всього зацікавленою в укладенні договору купівлі - продажу була ОСОБА_5 .. Вона була ініціатором цього питання, більше всіх зверталася за консультаціями. Після того, як проблеми з банком були усунуті, з питань укладення договору купівлі - продажу до неї приходили двоє, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 .. Вони приходили за два - три дні до укладання договору, здається це було 13 травня, приносили документи необхідні для оформлення договору купівлі - продажу. Зокрема, при оформленні договору купівлі - продажу необхідні такі документи: правовстановлюючі документи на будинок. технічний паспорт, де зазначено план будинку, довідку про те, що земля біля будинку не приватизована, паспорта, коди сторін, довіреність представника, звіт про експертну грошову оцінку нерухомого майна. Заяву про відчуження майна пише власник або його представник. Від ОСОБА_8 таку заяву писала представник ОСОБА_6 .. Яким числом були датовані документи вона не пам"ятає. Пам"ятає, що зібралися вони досить швидко. Яким чином проходила оплата по даному договору вона не знає, бо нотаріуси це не контролюють. Зі слів набувачки знає, що в вартість входить погашення нею кредиту по банку. Про те, що на момент укладання договору ОСОБА_8 вже чотири дні як помер, обвинувачені їй не повідомляли. Чорних хустино або будь - яких інших знаків, які б вказували на жалобу на обвинувачених не було. Де був на момент укладання договору ОСОБА_8 в обвинувачених вона не питала, бо при укладанні довіреності власника вона бачила. Власник дійсно виявляв бажання відчужити майно, стосунки між ними були сімейні. Про припинення довіреності у зв"язку з смертю довірителя вона також роз"яснювала. Позовну заяву потерпілої вона отримала. Її вирішення покладає на розсуд суду.
Крім того, винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 також підтверджується:
даними довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу, виданої 20.04.2016, зареєстрованої в реєстрі за № 379, відповідно до змісту якої ОСОБА_8 будучи обізнаний з загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності цього правочину, усвідомлюючи значення своїх дій, відповідно до вимог ст.ст. 244, 1007 ЦК України на підставі усного договору доручення з повіреним, уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси, щодо продажу належних йому на праві власності частки житлового будинку із належною земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; представляти його інтереси в ПАТ КБ "Приватбанк" щодо проведення будь -яких банківських операцій із відкритими на його ім"я в даній установі рахунками, отримання/сплати готівкових коштів, відсотків, переказу коштів будь-яким особам, із правом розпорядчого підпису при проведенні грошових операцій за вказаними рахунками, закриття рахунків, внесення змін, доповнень, дострокового припинення дії кредитного договору, погашення отриманого кредиту і сплати процентів за фактичний строк його використання. Довіреність видана на 3 роки, підписана ОСОБА_8 особисто в присутності нотаріуса, скріплена печаткою. Із зворотної строни довіреності також міститься перелік роз"яснених статтей 237 - 245, 247 - 250 ЦК України щодо поняття довіреності, її форми, строків, передоручення та припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності та відмови представника від вчинення дій, на які вона видана, ст. 60 - 74 Сімейного кодексу, ст. 172 Податкового кодексу (а.п. 52 т. 1);
даними копії договору купівлі - продажу 46/100 житлового будинку, з якого видно, що 17.05.2016 року ОСОБА_6 , що діє по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 20.04.2016 за р. № 379 від імені ОСОБА_8 , (далі представник продавця) та ОСОБА_5 (далі покупець), перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам"яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства України про недійсність правочинів, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса ОСОБА_10 , котрого як нотаріуса для посвідчення правочину вони обрали самостійно і до кого звернулися добровільно, уклали договір за яким продавець в особі представника передав у власність (продав) 46/100 часток житлового будинку номер АДРЕСА_1 , розташований на неприватизованій земельній ділянці, а покупець прийняв у власність (купив) та сплатив грошову суму обумовлену цим договором продавцю. Договір посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 17.05.2016, підписаний сторонами, скріплений печаткою, зареєстрований в реєстрі за № 505 (а.п. 51 т. 1);
даними копії постанови державного виконавця про звільнення майна боржника з - під арешту від 29.04.2016, відповідно до якого у зв"язку з виконанням судового рішення, згідно заяви стягувача № 2079 від 25.04.2016, звільнено з - під арешту все майно, що належить боржнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 (а.п. 63 т. 1);
даними копії банківських квитанцій, відповідно до яких платник ОСОБА_8 вніс на рахунок ПАТ КБ "Приватбанк" 20.04.2016 готівку в сумі 6004,7 грн., 26.04.2016 - 1218 грн., призначення платежу: надходження готівки за платіжними картками (а.п. 64 т. 1);
даними копії технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , з планом та експлікацією, відповідно до якого замовник технічної інвентарізації ОСОБА_8 (а.п. 65 - 67 т. 1);
даними копії звіту про оцінку майна, проведеного на підставі договору № 94/16 від 13.05.2016, відповідно до якого замовник ОСОБА_6 , об"єкт оцінки частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дата оцінки 30.04.2016. (а.п. 68-69 т. 1).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин середньої тяжкості, особу винної, яка є вдовою, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає з дітьми, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України помякшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Водночас, суд в вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про застосування до неї амністії.
Так, згідно з ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтями 1 і 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачена можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, не позбавлених батьківських прав.
ОСОБА_5 раніше не судима, визнається винною у вчиненні злочину середньої тяжкості, вчиненого до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", тобто до 07.09.2017 року. Застережень щодо застосування амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", не вбачається. На день набрання Законом чинності обвинувачена мала неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно яких не позбавлена батьківських прав, тому підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин середньої тяжкості, особу винної, яка в силу ст. 89 КК України не має судимості, заміжня, працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає з чоловіком, дітьми, матір"ю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України помякшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про застосування до неї амністі.
ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не має судимості, визнається винною у вчиненні злочину середньої тяжкості, вчиненого до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", тобто до 07.09.2017 року. Застережень щодо застосування амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", не вбачається. На день набрання Законом чинності обвинувачена мала неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких не позбавлена батьківських прав, тому підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Під час розгляду кримінального провадження потерпілою ОСОБА_9 подано цивільний позов, в якому в рахунок відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням вона просить: витребувати (вилучити) в натурі з чужого володіння у громадянки ОСОБА_5 15,4/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; визнати за нею ОСОБА_9 право власності на 15,4/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обмежень прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно (приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 ), зареєстроване за індексним номером 29628219 від 17.04.2016 за яким право власності на квартиру на житловий будинок АДРЕСА_1 належить громадянці ОСОБА_5 .
Підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачено ст. 128 КПК України, зокрема, відповідно до частини четвертої та п`ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним із позовним провадженням, унормованим ЦПК.
Пред"явлений ОСОБА_9 цивільний позов не містить вимог про відшкодування та/чи компенсацію завданої їй кримінальним правопорушенням шкоди, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Процесуальних витрат по справі немає.
Арешт на майно обвинувачених або інших осіб в рамках кримінального провадження не накладався.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Підстав для обрання обвинуваченим запобіжних заходів до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374, 376 КПК України, суд, -
Визнати винуватою ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн..
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Визнати винуватою ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн..
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжні заходи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не обирати.
В задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 про витребування (вилучення) в натурі з чужого володіння у громадянки ОСОБА_5 15,4/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; визнання за нею, ОСОБА_9 , права власності на 15,4/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , скасування рішення про державну реєстрацію прав та обмежень прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно (приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 ), зареєстроване за індексним номером 29628219 від 17.04.2016 за яким право власності на квартиру на житловий будинок АДРЕСА_1 належить громадянці ОСОБА_5 , відмовити за безпідставністю.
Речові докази після набрання вироком законної сили - оригінал договору купівлі - продажу 46/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 від 17.05.2016 та довіреності від 20.04.2016, виданої на ім"я ОСОБА_6 на право представництва інтересів ОСОБА_8 , що приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1