Справа № 367/7336/15-к
Провадження №1-кс/367/1450/2019
УХВАЛА
Іменем України

09 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділення Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,-
в с т а н о в и в:
Скаржник звернувся до суду з вищевказаною скаргою за змістом якої просить зобов`язати Начальника відділення Ірпінського відділу поліції ОСОБА_4 надати інформацію щодо стану досудового розслідування та при наявності постанову про закриття кримінального провадження №0000084 та визнати його бездіяльність неправомірною.

Обґрунтовує свою скаргу тим, що у слідчому відділі Ірпінського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області із січня 2013 року проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000084 за фактами незаконного розпорядження майном ТОВ ВП «Прогрес» з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та внесення шахрайським шляхом до офіційного документу неправдивих відомостей, що спричинило складання неправдивого документу - свідоцтва на право власності на нерухоме майно ТОВ ВП «Прогрес», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 191, 358 КК України.

За результатами досудового розслідування слідчим десять разів приймалось рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України. Відповідно до ч.5 ст.284 КПК копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Під час досудового розслідування скаржнику жодного разу вказані документи не надсилались, а його заяви та клопотання залишаються без реагування. Постанови про закриття кримінального провадження він отримує виключно через суд.

Скаржник вказує, що 18.06.2019 він в черговий раз звернувся до Начальника відділення Ірпінського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням надати йому інформацію щодо стану досудового розслідування, однак відповіді він не отримав. 03 липня 2019 року скаржник повторно озвучив свій лист на особистому прийомі у заступника начальника відділення ОСОБА_8 та просив надати йому постанову про закриття кримінального провадження, якщо вона прийнята в одинадцятий раз. Оскільки відповідь не була надана, 13.07.2019 скаржник знову звернувся до ОСОБА_4 . До сьогоднішнього дня відповіді він не отримав.

В судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно поданої скарги просить скаргу розглядати без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
В судове засідання Ірпінський відділ поліції ГУНП в Київській області свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000084 від 08.01.2013, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що в провадженні Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області перебуває кримінальне провадження №0000084 від 08.01.2013.

13.07.2019 скаржник звернувся до Начальника відділення Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням.

Однак, слідчим у порушення норм кримінального процесуального законодавства клопотання не було розглянуте, вмотивоване рішення про задоволення або відмову не прийнято.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п.38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області, в порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, було вчинено бездіяльність, яка полягає у не розгляді поданого ОСОБА_3 клопотання від 13.07.2019, а отже скарга підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 220, 223, 303, 304 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати слідчого Ірпінського МВ національної поліції України в Київській області, який здійснює досудове розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000084 від 08.01.2013 вчинити дію передбачену ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_3 від 13.07.2019 в строки визначені ст. 220 даного Кодексу та з урахуванням положень ст. 28 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1