Провадження №1-кп/761/234/2019
В И Р О К
іменем України

23 серпня 2019 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0009092 від 04 серпня 2015 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пилиповичі,Бородянського району,Київської області, громадянки України,без освіти, не одруженої,має двох неповнолітніх дітей 2001,2004 років народження, не працюючої,зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,судимої 05 березня 2013 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,31 жовтня 2018 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 ,будучи 5 березня 2013 року судимою Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,на шлях виправлення не стала та знову в період іспитового строку за вироком суду вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так,04 серпня 2015 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи поблизу будинку №90/92 по вул. О.Гончара в м. Києві, звернула свою увагу на раніше не знайому громадянку Німеччини ОСОБА_6 .

В цей час ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_8 та під приводом гадання завела з останньою розмову,вводячи останню в оману,попрохала у неї 10 гривень,як плату за гадання,змусивши таким чином ОСОБА_6 дістати гаманець з грошима.

В той час,як ОСОБА_6 дістала з гаманця одну купюру номіналом 10 гривень,яку передала ОСОБА_3 ,остання звернула свою увагу на інші грошові кошти які знаходилися в гаманці ОСОБА_6 . Після цього у ОСОБА_3 з корисних мотивів,повторно,виник злочинний умисел на відкрите викрадення грошових коштів ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_3 ,діючи повторно, відкрито своєю правою рукою вихопила з гаманця ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 гривень,які в подальшому сховала під свою спідницю в яку була одягнена та після цього зникла з місця вчинення кримінального правопорушення,розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнала повністю та пояснила,що

4 серпня 2015 року вона знаходилась біля одного з будинків по вул. О.Гончара в м.Києві, пропонуючи прохожим гадання. Позв неї проходила не знайомила їй жінка, яка виявилася іноземною громадянкою та яку вона зупинила з пропозицією гадання. Вона попросила за гадання з жінки 10 гривень. Жінка дістала гаманець, дістала з гаманця одну купюру номіналом 10 гривень та передала їй. В цей час вона звернула увагу на інші грошові кошти, які знаходились у в гаманці жінки, які вона вирішила викрасти. Для чого вона відкрито вихопила з гаманця, який тримала в руках жінка грошові кошти ,яких виявилось 1000 гривень, які вона відразу сховала під спідницю, у яку вона була одягнена та відразу побігла з викраденими грошовими коштами з місця вчинення злочину та в подальшому витратила їх для придбання продуктів харчування для своєї родини. В своєму щиросердечно кається.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а тому ці її дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини та щиросердному розкаянні, особу обвинуваченої, яка раніше судима,вчинила злочин в період іспитового строку , має місце реєстрації та проживання,за місцем проживання характеризується задовільно,має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2001 та 2004 років народження,не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує її щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченої, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 186 КК України, та неможливим обрати відносно неї покарання не пов`язане з позбавленням волі, або інший вид покарання.

Водночас, судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі ,який вчинено 09 серпня 2018 року.

Крім того, після постановлення 5 березня 2013 року Шевченківським районним судом м.Києва вироку, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, в період іспитового строку, ОСОБА_3 4 серпня 2015 року вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за який вона засуджується даним вироком.

Відповідно до положень п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року ,коли після вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах,одні з яких вчинено до ,а інші після постановлення першого вироку,покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України :спочатку-за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку,після цього-за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім-за сукупністю злочинів,вчинених після постановлення першого вироку ; і остаточно-за сукупністю вироків відповідно до ст.71 цього Кодексу.

Виходячи з того, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення за даним вироком до постановлення стосовно неї вироку Святошинського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 186 КК України та в період іспитового строку за вироком

Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2013 року за ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України,остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі за правилами,передбаченими ч.4 ст.70 КК України ,за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вищевказаний злочин за цим вироком та за злочин,за який вона засуджена попереднім вироком Святошинського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2018 року,та ч.1 ст.71 КК України,за сукупністю вироків,шляхом часткового приєднання до призначеного покарання ,покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2013 року .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 9 серпня 2018 року (з моменту затримання за попереднім вироком ) .

У відповідності до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17,п.104, викладено правову позицію, відповідно до якої, якщоособа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно),то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-УІІІ як такого,який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України.

Враховуючи наведене та правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17,те що ОСОБА_3 вчинила злочин за даним вироком 04 серпня 2015 року,тобто до 23 грудня 2015 року, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченій ОСОБА_3 у строк відбування остаточного покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 05 травня 2019 року ,а саме ,з моменту її прибуття до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для участі у судовому розгляді по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки .

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та покарання призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 186 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць .

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2013 року за ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 09 серпня 2018 року .

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-УІІІ у строк остаточно визначеного показання зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 05 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1