Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6438/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 190 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0002474 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 червня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

- 02.03.2018 року до Житомирського районного суду Житомирської області направлено обвинувальний акт по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

обвинуваченої за ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченої, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання з застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Вважає вирок суду незаконним, таким що підлягає зміні в частині призначеного покарання з тих підстав, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Зазначає, що суд першої інстанції мав підстави для застосування відносно ОСОБА_7 ст.69 КК України. Вказує, що призначаючи покарання суд не в повній мірі врахував встановлені під час розгляду справи обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце реєстрації та проживання, працює неофіційно, а також те, що її дії не завдали значної матеріальної шкоди потерпілій, оскільки мобільний телефон повернуто власнику.
Прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , в якому просила залишити її без задоволення та вказала про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції при постановленні вироку врахував всі пом`якшуючі обставини та призначив ОСОБА_7 покарання, яке відповідає вимогам закону.
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 06 червня 2019 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня затримання, тобто з 24.04.2019р..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_7 залишено попередній у вигляді тримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 16.06.2018 року близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_7 перебувала поблизу будинку №40 по вул. В. Бердичівській у м. Житомирі разом з ОСОБА_10 , з якою цього ж дня познайомилась, та в руках якої помітила мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4a» в корпусі рожево білого кольору, належного ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка надала останній вказаний мобільний телефон для тимчасового користування. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме вищевказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_11 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 взяла у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4a» в корпусі рожево білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , під приводом зателефонувати. В свою чергу, будучи впевненою у правдивості слів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 передала останній вказаний мобільний телефон.
Отримавши у такий спосіб мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4a» в корпусі рожево білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ОСОБА_7 , утримуючи вказаний мобільний телефон при собі та не маючи наміру його повертати, залишила місце вчинення злочину та в подальшому розпорядилась зазначеним майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 шляхом обману повторно заволоділа чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4a» в корпусі рожево білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чим спричинила ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 2000 гривень.
В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_8 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду його апеляційної скарги. Враховуючи, що участь захисника не є обов`язковою, апеляційний суд з урахуванням думки прокурора та обвинуваченої ОСОБА_7 , яка просила провадити апеляційний розгляд у відсутності захисника, вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у його відсутність.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст.65 КК України. Так, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості,дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так судом зазначено, що обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала повністю та вибачилася перед потерпілою. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують її покарання судом не встановлено.
Також судом враховано особу обвинуваченої ОСОБА_7 , якав силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимою, однак на розгляді в Житомирському районному суді Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню останньої за ч.1 ст.185 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, ухилялася від суду, двічі оголошувалася в розшук, офіційно не працює, позбавлена батьківських прав відносно дітей, перебуваючи на волі, реальних дій на відшкодування завданої шкоди не вчиняла, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, те що вона вчинила злочин стосовно неповнолітньої особи, а також думку потерпілої та висновок органу пробації.
З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі вмінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 190 КК України та дійшов висновку, що призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З наведеним висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст.69 КК України при наявності лише однієї обставини, що пом`якшує покарання, колегія суддів не вбачає. Будь яких інших підстав для застосування ст. 69 КК України апелянтом не наведено та з матеріалів кримінального провадження не вбачається. Не вбачає колегія суддів і підстав для застосування ст.ст.75, 76 КК України, оскільки захисником не наведено переконливих доводів про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, враховуючи дані про її особу.

Доводи апелянта про те, що судом не в повній мірі враховано, встановлені під час розгляду справи обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, а також те, що її дії не завдали значної матеріальної шкоди потерпілій, так як мобільний телефон повернуто власнику, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані судом першої інстанції.
Вказання апелянта на те, що вирок суду занадто суворий, є необґрунтованими, оскільки покарання обвинуваченій призначено в розмірі, що передбачений санкцією частини статті Кримінального кодексу України за якою її засуджено.
Отже, істотних порушень кримінально-процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, тому вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженою ОСОБА_7 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення..

Судді: