1Справа № 335/4418/19 1-кс/335/7831/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000134 від 21.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст.ст. 25 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори", зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини діючи умисно, при невстановлених слідством обставинах та у не встановлений час з метою збуту незаконно придбала психотропну речовину метамфітамін, яку зберігала з метою збуту 05.11.2019 о 12:00 год. ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 80, збула залученій до проведення оперативної закупки особі П. один полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною жовто-бардового кольору. В ході проведення досудового розслідування 05.11.2019 року о 16.50 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично було затримано за адресою: АДРЕСА_1 . 05.11.2019 року о 17 годині 48 хвилин годині в присутності захисника ОСОБА_4 повідомлено про її затримання в порядку ст. 208 КПК України. В ході повідомлення було проведено обшук затриманої ОСОБА_4 , під час якого в останньої виявлено наступні речі: грошові кошти у сумі 300 гривень, а саме купюра номіналом 200 гривень серія та номер СА 6550110 та купюра номіналом 100 гривень серія та номер КТ 89440966; фіскальний чек «Приват Банк» від 18.10.2019 року; зв`язка ключей у кількості 3 штук з двома брелками; сім карта мобільного оператора «ВФ Україна» з маркуванням ( НОМЕР_1 ); банківська картка «Monobank» НОМЕР_2 ; банківська картка «Приват Банк» НОМЕР_3 , які в подальшому були поміщені до паперових конвертів пакету. та опечатано биркою з пояснювальним написом та підписами усіх учасників.
З метою збереження речових доказів, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судове засідання, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в проваджені СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000134 від 21.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 05.11.2019 надано дозвіл на проведення обшуку будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 05.11.2019 на підставі вказаної ухвали слідчого судді проведено обшук, в ході якого вилучено вищезазначене майно.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речі, вилучені під час проведення обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

В частині накладення арешту на зв`язку ключів у кількості 3 штук з двома брелками, слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознаки кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на: грошові кошти у сумі 300 гривень, а саме купюра номіналом 200 гривень серія та номер СА 6550110 та купюра номіналом 100 гривень серія та номер КТ 89440966; фіскальний чек «ПриватБанк» від 18.10.2019 року; сім карту мобільного оператора «ВФ Україна» з маркуванням ( НОМЕР_1 ); банківську картку «Monobank» НОМЕР_2 , банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_3 , які було вилучено в ході проведення обшуку 05.11.2019.
В іншій частині клопотання про накладення арешту відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1