Справа № 333/7208/18
Провадження № 1-кп/333/278/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, який не має місця реєстрації та постійного місця мешкання, раніше судимого:

1)05.12.1996 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

2)14.05.1997 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 42 КК України до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.1996 року приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

3)28.04.2000 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 43 КК України до вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.1997 року частково приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. 19.11.2004 року звільнився умовно-достроково з Оріхівської виправної колонії №88 Запорізької області, не відбуте покарання 2 місяці 27 днів;

4)20.04.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. 21.08.2009 року звільнився з Софіївської виправної колонії №55 Запорізької області по відбуттю покарання;

5)03.02.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. 18.10.2012 року звільнився з Оріхівської виправної колонії №88 Запорізької області на підставі ст.82 КК України згідно постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 10.10.2012 року про заміну покарання на виправні роботи;

6)14.05.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2011 приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

7)17.06.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки позбавлення волі;

8)12.08.2013 року Орджонікідзевським районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2013 року приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. 05.08.2015 року звільнений умовно-достроково з Оріхівської виправної колонії № 88 Запорізької області. Не відбуте покарання 11 місяців 5 днів;

9)25.02.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. ст. 70 ч. 4, ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2013 року і остаточно до відбуття строку 3 роки 1 місяць. 20.05.2016 року відбув у Каменську виправну колонію Запорізької області;

10)07.04.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2016 року та остаточно до відбуття строку 4 роки 1 місяць.

24.05.2018 Вольнянським районним судом Запорізької області на підставі ст. 81 К К України у мовно-достроково звільнився з Каменської виправної колонії Запорізької обл. (№101). Невідбутий строк: 10 місяців 28 днів,

- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і повторно скоїв аналогічний злочин, при наступних обставинах:

09 грудня 2018 року, в період часу приблизно з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, викрав вакуумний пилосос фірми «LG - Turbo Beta», моделі «V-C3A58NT, серійний номер «603TALB00048» червоного кольору, вартістю 1500 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 1500 гривень 00 копійок.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Пояснив, що дійсно 09 грудня 2018 року він знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , викрав вакуумний пилосос червоного кольору, вартістю 1500 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_8 , який належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце слухання зазначеного кримінального провадження, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, дослідив матеріали, які характеризують особу обвинуваченого та матеріали, які стосуються речового доказу.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, його вік, стан здоров`я на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування і в суді, відшкодування шкоди потерпілому. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про його особу, яка є раніше судимою за злочини проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, але щиро розкаюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у відповідності до ст.71 КК України та до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2016 року. На підставі ст.72 КК України, суд визначає покарання, шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2016 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 20 грудня 2018 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку день за день.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 грудня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в умовах ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речовий доказ: вакуумний пилосос «LG-Turbo Beta» модель: V-C3A58NT, потужністю 1500 W, серійний номер 603TALB00048, переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1