Провадження 1-кп/193/96/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
07 листопада 2019 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської областіу складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в смт.Софіївка кримінальне провадження №0000260 від 12 червня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , по ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000260 від 12 червня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , по ч. 2 ст. 121 КК України.

В підготовчому судового засідання захисником заявлено клопотання про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, у зв`язку з тим, що у викладених в обвинувальному акті фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з підстави неконкретного обвинувачення, де зазначається, що ОСОБА_6 "кулаками правої та лівої руки, спричинив не менше чотирьох ударів", зазначене твердження є неконкретним, крім того продовжуючи свою неконкретність викладену в обвинуваченні прокурор зазначає, що ОСОБА_6 спричинив потерпілому ногами не менше чотирьох ударів по тулубу. Також в обвинувачені зазначено факт знаходження ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, однак в обтяжуючих обставинах зазначений факт не зазначено, обставини обвинувального акту суперечать одне одному. Крім того, в обвинувальному акті не знайшло свого відображення, якими діями та в якій спосіб ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження. Також прокурором не затверджено обвинувальний акт скріпленою його гербовою печаткою, що є порушенням, тому просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Прокурор у судовому засіданні надав до суду письмове заперечення, в якому заперечував проти клопотання захисника, вважав що обвинувальний акт у відповідності ст.291 КПК України, викладено конкретизовано, а отже і зрозумілість пред`явленого обвинувачення не викликає сумнівів. Просить в задоволенні зазначеного клопотання про повернення обвинувального акту відмовити та призначити кримінальне провадження до розгляду в судовому засіданні по суті.

Потерпіла ОСОБА_4 щодо поданого клопотання про повернення обвинувального акту покладається на розсуд суду, просить призначити кримінальне провадження до розгляду в судовому засіданні по суті.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали обвинувального акту, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положення ч. 4 ст. 110 КПК України визначають, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.8 ч.1 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Частиною 2 цієї статті також передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 ч.1 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вимогами ст.9 ч.5 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 344/5091/13-к), обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України має містити формулювання обвинувачення в остаточному вигляді. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив. Скріплення печаткою підпису прокурора, що затверджує обвинувальний акт, є одним із реквізитів офіційного документу. Саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає йому статусу офіційного документу і свідчить про належне його затвердження прокурором.

Пунктом 9.5.1. Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 24.02.2016 року №103, встановлено, що засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки.

У відповідності до п. 9.5.7 Інструкції, гриф затвердження розміщується у правому верхньому куті першого аркуша документа і складається з таких елементів: слово «ЗАТВЕРДЖУЮ», найменування посади, підпис, ініціали та прізвище особи, яка затвердила документ, дата затвердження.

Пунктом пунктом 18.2.4 Інструкції з діловодства в органах прокуратури №103 від 24.02.2015 року, передбачено, що перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України, наведено у додатку 57 Інструкції. Згідно вказаного Додатку № 57 не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акту або ж іншого процесуального документу. Зазначено лише, що в необхідних випадках печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора або його заступників, керівників регіональних, місцевих прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

За таких обставин,суд приходить до висновку та вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 складений та затверджений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, належним чином затверджений прокурором, відтиску печатки не потребує, оскільки чинний КПК України має вичерпний перелік відомостей, які повинні міститись у обвинувальному акті, до яких не входить його обов`язкове посвідчення печаткою.

Також, що стосується у викладених в обвинувальному акті фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими з підстави неконкретного обвинувачення де зазначається, що ОСОБА_6 "кулаками правої та лівої руки, спричинив не менше чотирьох ударів" зазначене твердження є неконкретним, крім того продовжуючи свою неконкретність викладену в обвинуваченні зазначає, що ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ногами не менше чотирьох ударів по тулубу та те що, в обвинувальному акті не знайшло свого відображення, якими діями та в якій спосіб ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження, суд дійшов до висновку, що виключно під час судового розгляду повинна надаватися правова оцінка кваліфікації дій обвинуваченого, яка була дана органом досудового слідства, та перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд не може вдаватись до оцінки фактичних обставин кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, що є неприпустимим. У той же час, межі судового розгляду кримінального провадження, які визначаються обвинувальним актом, можуть бути кориговані під час судового розгляду, адже пізнавальний процес, який здійснюється судом за участю сторін, може призвести до результатів, що свідчать про необхідність зміни обвинувачення або навіть відмови від нього. Таким правом наділений відповідно до ст. 337 КПК України прокурор, так і суд в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище обвинуваченого, також як вбачається зі змісту обвинувального акту щодо обвинуваченого, останній містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказані обставини, місце вчинення злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а тому твердження сторони захисту стосовно не конкретизованого формулювання обвинувачення є такими, що не відповідають фактичним обставинам.
Як вбачається, обвинувачення викладено конкретизовано, а отже і зрозумілість пред`явленого обвинувачення не викликає сумнівів, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст.291 КПК України та положенням п.«а» ч.3 ст.6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Посилання захисника на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в акті не зазначені обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, проте посилання на ст.67 КК України "Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 - відсутні" суд оцінює критично, оскільки в акті вказані обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, тому твердження що "Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України - відсутні" на думку суду є технічною опискою, оскільки з опису цих обставин достовірно вбачається, що мова є про обтяжуючи обставини, передбачені ст. 67 КК України, а саме ч.1 п.13 "вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння".
Крім того, згідно п.4 постанови пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Отже, на думку суду наявність пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обставин мають судом досліджуватись саме на стадії розгляду кримінального провадження в судовому засіданні, адже на стадії підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості досліджувати докази, в тому числі докази щодо перебування обвинуваченого в стадії алкогольного сп`яніння, і у випадку їх встановлення при дослідженні доказів, суд має зазначити таку обставину в якості обтяжуючої покарання.

Крім того, судом враховується, що під час підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати оридичної оцінки доведеності інкрімінованого правопорушення чи окремих обставин його вчинення, оскільки на цій стадії судового розгляду дослідження доказів не здійснюється.

З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Софіївського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно ст.317 КПК України розяснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Керуючись ст. ст.291, 314-317, 369, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 (в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України) про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000260 від 12 червня 2019 року відмовити.

Кримінальне провадження №0000260 від 12 червня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , по ч. 2 ст. 121 КК України призначити до судового розгляду на 14 листопада 2019 року о 14 годин 30 хвилин в приміщенні Софіївського районного суду Дніпропетровської області, зал судових засідань №1.

У судове засідання викликати прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, обвинуваченого, його захисника та потерпілу.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Суддя ОСОБА_1