Справа № 201/8882/17
Провадження № 1-кп/206/74/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретареві: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001512 від 24 квітня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисник-адвокат - ОСОБА_9 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 24.04.2017 року, точну годину встановити не вдалося можливим, знаходився у покинутій будівлі, яка розташована на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, разом із раніше знайомим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де вони сумісно вживали алкогольні напої. Під час вживання спиртних напоїв у зазначеному вище приміщенні між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , керуючись єдиним прямим умислом , направленим на позбавлення життя ОСОБА_10 з мотивів особистих неприязних стосунків, на ґрунті сварки з останнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи протиправно заподіяти смерть потерпілому, наніс йому один удар правою рукою в обличчя в область носу, після чого вони почали битися, тим самим ОСОБА_10 намагався захистити себе від протиправних дій, але ОСОБА_6 продовжував наносити ОСОБА_10 удари ногами по ногам в області колін, збивши потерпілого з ніг, в результаті чого останній впав на підлогу, і ОСОБА_6 почав наносити удари ногами по обличчю в область носу, щелепи, грудної клітини по ребрам, не менше 15 ударів, потім схопив дерев`яну палицю, що лежала поряд на підлозі та, тримаючи її у своїй правій руці, наніс ОСОБА_10 не менше 8 ударів по голові, після чого ОСОБА_6 змінив дерев`яну палицю на металеву кострулю, що лежала поряд, і наніс нею не менше 5 ударів по голові ОСОБА_10 , в результаті завданих тілесних ушкоджень останній впав на підлогу та знепритомнів, переставши чинити опір. Далі ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, тримаючи за праву руку ОСОБА_10 витягнув його до іншої кімнати, де піднявши з підлоги фрагмент цеглини, наніс ним потерпілому не менше 6 ударів по голові, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді:

- синців багрово-фіолетового кольору з нечіткими контурами, неправильної овальної форми,які розташовані на верхній повіці праворуч горизонтально, в лівій виличній ділянці та на нижній повіці ліворуч горизонтально;

- садна з темно-червоними підсохлим дном нижче рівня навколишньої шкіри, неправильної овальної форми, розташовані: на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині вертикально, на лівій бічній поверхні черева та тазу, переривчасто, косо-вертикально зчеркане на вертикальній ділянці, на чолі по середині та праворуч, розповсюджуються на перенісся, спинку носу та праве крило носа, косо-вертикально, на чолі ліворуч шість різноспрямованих саден, які розташовані на вертикальній ділянці, в лівій виличній ділянці на фоні синця горизонтально до переду від лівої вушної скойки шість косо-горизонтальних саден, що розташовані на вертикальній ділянці, в правій лобно-тім`яній ділянці переривчасто, вертикально, на нижній поверхні підборіддя ліворуч косо-горизонтально;

- рани з осадженими дрібно та середньо зазубреними краями, заокругленими кінцями, горбковими стінками та пологим дном, розташовані: на лівій вушній скойці дві різноспрямовані, звисті рани, на правій вушній скойці посередині, горизонтальна дана рана супроводжується деформацією хряща скойки з утворенням його уламків неправильної багато-кутової форми, за правою вушною скойкою, в правій потиличній та тім`яній ділянці одинадцять косо-горизонтальних ран, кінці яких розташовані відповідно першій та сьомій годинам умовного циферблату, найбільша рана розташована майже вертикально та має потовщені чорні, щільні, неспівставні між собою краї, вздовж яких волосся ущільнене, кінці його потовщені, сплавлені між собою;

- переломи 7-9 ребер ліворуч, та 6-го ребра праворуч,

- крововиливів в товщу м`яких тканин голови та тілі крововиливів під оболонками головного мозку, забиття головного мозку, що призвело до смерті ОСОБА_10 . Згідно висновку судово-медичної експертизи, завдані тілесні ушкодження ОСОБА_10 в ділянці голови у своїй сукупності, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень вони є тяжкими за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав. Пояснив, що він проживав в закинутому будинку на території лікарні ім. Мечникова покинутого (моргу) разом з цивільною дружиною на ім`я ОСОБА_12 . 23 квітня 2017 року приблизно о 8 год. до нього прийшли потерпілий ОСОБА_10 з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запропонували йому купити телефон «Нокіа», на що він погодився та дав за нього 50 гривень, після чого його цивільна дружинна ОСОБА_12 запропонувала їм випити та повідомила, що вона приготує їжу. Для цього вони з потерпілим та ОСОБА_11 пішли за горілкою на Лагерний базар. Придбавши горілку, повернулись на територію лікарні, де в приміщенні покинутого моргу почали її вживати. Після цього вони пішли здавати металобрухт на Південний вокзал, а коли повернулись, то його дружина ОСОБА_12 і дружина ОСОБА_11 . ОСОБА_16 вже приготували їжу, вони поїли, випили та пішли до магазину, щоб ще придбати горілку. Коли вони повернулись, то ОСОБА_12 повідомила, що вони заборгували магазину 15 гривень, на що дружина обвинуваченого влаштувала сварку, в ході якої він її штовхнув, вона образилась і пішла. В цей час у ОСОБА_17 почався приступ епілепсії і всі зайнялись її порятунком. Коли все закінчилось, він, ОСОБА_18 , пішов шукати свою дружину, однак не знайшов її, повернувся назад, і вони з потерпілим та ОСОБА_11 знову випили горілки. Після цього він (обвинувачений) знову пішов шукати дружину, однак її ніде не було, а тому він зателефонував знайомому ОСОБА_19 , який повідомив, що він не знає, де ОСОБА_12 . В розмові він ( ОСОБА_6 ) повідомив йому, що у нього є гроші, та він приїде до нього, і пішов пішки в бік ж/м Перемога-1, дійшовши до магазина «Варус», купив там пиво та цукор, в цей час він побачив, що йому дзвонить ОСОБА_12 , а тому повернувся на територію лікарні до сміттєвих баків, серед яких ночували. Коли він прийшов до моргу, то побачив, що ОСОБА_11 з ОСОБА_16 сплять, а потерпілий лежить скрючений біля вогнища з розбитою головою, а біля нього знаходиться коструля , яка вся була в крові. В цей час встав ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_14 став чіплятись до ОСОБА_17 та вкрав у нього гроші, у зв`язку з чим він його вбив. Після чого ОСОБА_11 запропонував йому сховати труп, оскільки у нього вагітна дружина ОСОБА_16 , а за ці дії його можуть «посадити». Після цього ОСОБА_11 почав також просити його допомогти йому спалити труп, на що він запропонував ОСОБА_20 взяти на автозаправці відпрацьоване масло, для того, щоб підпалити труп, та вони разом з ОСОБА_11 пішли до АЗС, на якому працює його ( ОСОБА_18 ) знайомий ОСОБА_21 . Той дав відпрацьоване масло, яке він передав ОСОБА_11 для того, щоб той спалив труп, а сам пішов додому, де перевдягнувся та заснув. Зранку прийшли ОСОБА_15 з ОСОБА_16 , перевдяглись, і вони всі разом пішли збирати метал. Також ОСОБА_11 повідомив йому, що він закидав труп потерпілого ганчір`ям та спалив його.

Коли вони були в парку, їх затримали працівники поліції. В ході огляду в приміщенні, де він проживав, було вилучено футболку, на якій виявлена кров потерпілого, однак це була не його ( ОСОБА_18 ) футболка, та і взагалі, припускає, що , коли він оглядав труп, міг забруднитись кров`ю, але стверджує , що не чіпав загиблого. Зазначив, що коли їх доставили до райвідділку поліції, він повідомляв працівникам поліції, що він не вбивав ОСОБА_14 , та пропонував до огляду речі ОСОБА_11 , які були в крові.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з положеннями ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст.9 КПК України.
Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
При вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, згідно правил ст.62 Конституції України, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
При цьому, відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Суд звертає увагу на те, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.
Так, будучи допитаним в ході судового розгляду свідок ОСОБА_21 пояснив, що він працює на АЗС, яка розташована на території лікарні ім. Мечнікова, і там познайомився з ОСОБА_18 , який також десь неподалік працював. Ввечері приблизно о 23 год. до нього прийшов ОСОБА_18 на роботу і попросив відпрацьоване масло, для того, щоб позаливати нори, оскільки він мешкав на території моргу, а там було багато пацюків. Також свідок зазначив, що ОСОБА_18 приходив не один, а з якимось хлопцем (який раніше був присутній в судовому засіданні в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська), він передав ОСОБА_18 відро з відпрацьованим маслом, а ОСОБА_18 його передав хлопцю, з яким він приходив, і той пішов, а вони з ОСОБА_18 залишились стояти та палили цигарки. Додатково пояснив, що він був присутнім в ході огляду трупа та кімнат покинутого приміщення моргу, більш детально, що оглядали. не може пригадати, оскільки для нього це була не приємна ситуація.
Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_22 , пояснив, що він був запрошений працівниками поліції в якості свідка для огляду приміщення покинутого моргу на території лікарні ім. Мечникова, та трупу чоловіка, якого винесли з приміщення моргу на вулицю, на трупі чоловіка було розбито обличчя, яке було все в крові. Також зазначив, що в ході огляду вилучалась коструля та ще якісь речі, які саме не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що вона працює сторожем на кафедрі судово-медичної експертизи лікарні ім..Мечнікова. В кінці квітня 2017 року вона була на нічному чергуванні і ввечері побачила, як чоловік, одягнутий в червоний светр, бився з жінкою на вулиці, жінка вдарила чоловіка, від чого останній впав, після чого підійшов ще якийсь чоловік, та вони всі разом пішли до розваленої споруди, розташованої на території лікарні ім.. Мечникова. Згодом жінка вийшла з вищезазначеної споруди та пішла в сторону парка ім.Шевченко. Вранці, колив вона йшла з чергування додому, побачила, що з вищезазначеної споруди йде дим.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні неодноразово змінювала свою позицію щодо обставин вбивства ОСОБА_14 та осіб, причетних до скоєння цього злочину. Спочатку свідок стверджувала , що вона являється цивільною дружиною свідка ОСОБА_11 . В той день вона знаходилась на території лікарні ім. Мечникова у приміщенні покинутого моргу разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та потерпілим ОСОБА_14 , де всі вживали спиртні напої. Згодом був конфлікт між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 із - за спиртних напоїв. Згодом вона пішла спати разом з ОСОБА_15 , коли прокинулась, почула крики та побачила, як ОСОБА_6 б`є ОСОБА_14 , від ударів ОСОБА_14 впав на землю та лежав на боку, а в цей час ОСОБА_6 продовжував його бити ногами по тулубу і голові, весь цей част потерпілий був при тямі, однак, коли ОСОБА_6 вдарив його цеглиною по голові, той втратив свідомість , після чого ОСОБА_6 полив відпрацьованим маслом плече потерпілого та підпалив. Зранку вона з чоловіком ОСОБА_11 пішли на ринок «Нагорний» та один одному про нічну подію нічого не казали. Після чого її чоловік сказав, щоб до моргу не повертались.
Однак пізніше свідок ОСОБА_24 зазначила, що дані покази вона давала, тому, що її чоловік ОСОБА_20 попросив так розповідати. Зазначила, що про вбивство ОСОБА_14 їй розповів її чоловік вже в райвідділі поліції. А потерпілого ОСОБА_14 вбив її чоловік, оскільки вони не поділили спиртні напої. Також зазначила, що саму подію вбивства вона не бачила, а прокинувшись вночі, побачлила, що її чоловік в кімнаті не знаходився, а вона лише по звуках зробила висновок, що відбувається бійка та побоялась виходити з кімнати. Після ціє події вперше зустрілася з ОСОБА_11 вранці на ринку «Нагорний».
При перехресному допиті між свідком ОСОБА_24 та свідком ОСОБА_11 свідок ОСОБА_24 знов змінила показали, та зазначила, що потерпілого вбив ОСОБА_6 , а покази, які виправдовували ОСОБА_6 , вона давала, оскільки боялася обвинуваченого.
Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_11 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_18 , і в той день, коли сталась подія, ОСОБА_25 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_12 прийшов до покинутого моргу, який знаходиться на території лікарні ім. Мечникова, де були він , свідок, з дружиною ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_26 . Свідок разом з обвинуваченим пішли купили горілки, а коли повернулись, то почали розпивати її разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_16 , хоча й була поряд, однак не пила. В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 та ОСОБА_12 посварились і почали битись, але він, свідок, їх розборонив, і ОСОБА_12 пішла з моргу, а за нею пішов і ОСОБА_27 . Через деякий час ОСОБА_18 повернувся один, і вони втрьох з ОСОБА_18 та потерпілим ОСОБА_26 продовжили розпивати спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв він ,свідок, пішов спати в тій же кімнаті, де вони вживали алкоголь, і вже скрізь сон почув, як ОСОБА_18 та ОСОБА_14 сваряться. Як зрозумів свідок, причиною сварки були ревнощі, оскільки ОСОБА_12 раніше була співмешканкою ОСОБА_26 . Обоє чоловіків сварились безпосередньо біля ліжака, де спав свідок з дружиною. Свідкові було все добре видно, так як на вулиці горіли ліхтарі, а тому вся кімната була освітлена. Свідок бачив, як в ході сварки ОСОБА_6 вдарив потерпілого в обличчя, від чого той впав, а той почав бити потерпілого ногами по всьому тілу, в тому числі і в голову, нанісши велику кількість ударів. Свідок не став підніматись, так як боявся розбудити дружину, оскільки знав, що, якщо вона побачить, що коїться, буде нервувати, і у неї може статись приступ епілепсії. Після побиття ногами потерпілого ОСОБА_6 взяв палицю і почав нею бити потерпілого по всьому тілу, в тому числі і в голову, потім обвинувачений взяв кострулю і продовжив бити нею потерпілого. Після побиття кострулею обвинувачений витягнув потерпілого з кімнати, де спав свідок, до коридору і кинув, а сам повернувся до кімнати, щось взяв, вийшов до коридору, і свідок почув декілька глухих ударів. Після цього все затихло і свідок заснув. Коли він прокинувся, то побачив в кімнаті відро з «відпрацьованим» маслом, а ОСОБА_6 повідомив, що він вбив потерпілого. Він, свідок, зібрав речі, забрав дружину і швидко вийшов з приміщення моргу, а ОСОБА_18 залишився там , щоб спалити труп. Через деякий час ОСОБА_6 наздогнав їх, і він, свідок, зрозумів, що той труп він все - таки підпалив. Після чого його, ОСОБА_20 , його дружину ОСОБА_28 та ОСОБА_6 затримали в парку співробітники поліції. Зазначив, що ОСОБА_18 зранку перевдягався біля сміттєвих баків, де згодом працівники поліції вилучили речі. Також зазначив, що його штани були в крові, оскільки ОСОБА_6 витер руки об його штани.
З витягу з ЄРДР вбачається, що 24.04.2017 року о 12:39:56 год., були внесені відомості про те, що 24.04.2017 року в невстановлений час, ОСОБА_6 , перебував у покинутій будівлі, яка розташована на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, де в нього на побутовому грунті виникла сварка з ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого ОСОБА_6 , керуючись єдиним прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_10 , з мотивів помсти і особистих неприязних стосунків, на грунті сварки з останнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи протиправно заподіяти смерть потерпілому, знаходячись у вище вказаній покинутій будівлі, тримаючи у руці невстановлений слідством предмет, наніс гр.. ОСОБА_10 не менше 7 ударів в області голови, що призвело до гострої крововтрати, від чого останній помер на місці. Правова кваліфікації діяння за ч.1 ст. 115 КК України. Слідчі: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 Прокурори: ОСОБА_7 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 (т.1, а.п.37).

Також орган досудового слідства посилається як на доказ на протокол слідчого експерименту від 12.06.2017 року, розпочатого о 14 годині 30 хвилин та закінченого о 14 годині 50 годині ( т.1, а.с. 152 -155), в ході якого ОСОБА_11 повідомив та показав, що 23.04.2017 року приблизно вранці разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_24 прийшли на смітник, що знаходиться на території лікарні ім. Мечникова до знайомих ОСОБА_35 та її співмешканця ОСОБА_6 , котрі мешкали на одному з смітників. Після цього ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли до Нагорного ринку, щоб придбати самогон у жінки на ім`я ОСОБА_36 , котра мешкає в дев`ятиповерховому будинку навпроти ТЦ «Нагорний» на першому поверсі. Приблизно через одну годину вони повернулись та принесли з собою один літр самогону та вони всі пішли до покинутої будівлі старого моргу, де приготували їжу на багатті та розпили самогон. При цьому ОСОБА_24 алкоголь не вживала, так як була вагітна. Приблизно о 19:00 годині, знаходячись в покинутій будівлі старого моргу, останні розпивали самогон, і в ході цього між ОСОБА_35 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт із-за того, що він винен їй був 15 гривень та в ході конфлікту ОСОБА_6 наніс ОСОБА_35 декілька ударів долонею по обличчю. Це побачив ОСОБА_11 та почав захищати її, і в цей час ОСОБА_35 вийшла на вулицю та пішла в сторону смітника, але через декілька хвилин ОСОБА_6 вибіг за нею , проте невдовзі повернувся. Потім ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжили вживати алкогольні напої, та приблизно через 15 хвилин ОСОБА_11 ліг спати та біля нього лягла ОСОБА_24 . Приблизно о 20:00 годині ОСОБА_11 прокинувся від шуму та побачив, що між ОСОБА_10 і ОСОБА_6 винник словесний конфлікт, в ході конфлікту ОСОБА_6 наніс однин удар правою рукою в обличчя потерпілого, потім вони почали боротися, і ОСОБА_6 почав бити його ногами по ногах в область колін, поки не збив останнього з ніг. Коли ОСОБА_10 впав на підлогу, то ОСОБА_6 почав наносити удари ногами по обличчю в район носу, щелепи, та в район грудної клітини по ребрах, при цьому наніс не менше 15 ударів, потім схопив в праву руку дерев`яну палицю, що лежала поряд з ним , та продовжив нею з розмаху наносити удари по голові з верху , по боках , по обличчю в район носу та щелепи, наніс не менше 8 ударів , потім він викинув палицю та схопив в праву руку металеву кострулю білого кольору, що лежала поряд з ними, та продовжив з розмаху наносити удари нею по обличчю та голові з верху в район потилиці ОСОБА_10 , не менш як 5 ударів, поки останній не перестав чинити будь-який опір, ОСОБА_11 в цей час прикинувся, що він спить , так як злякався за своє життя та життя своєї знайомої ОСОБА_24 . Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 лежав на підлозі майже не рухаючись та ледве дихав, а ОСОБА_6 схопив його за праву руку та витягнув з кімнати до коридору, де покинув його лежати на правому боці, а сам почав наносити йому удари по голові та грудній клітині цеглою, шо лежала на підлозі, точний механізм не уточнений, та наніс ударів цеглиною не менш як 6 (шість). Після цього ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_24 та вона в нього запитала навіщо він вбив ОСОБА_10 , на що той відповів, що приревнував ОСОБА_35 до ОСОБА_10 , та в них по даному факту неодноразово виникали конфлікти , так як ОСОБА_10 і ОСОБА_35 мешкали разом, та після того, як розійшлись , підтримували дружні відносини. Приблизно о 06-00 годині прокинувся ОСОБА_11 та запитав у ОСОБА_6 навіщо йому відро з паливом , на що той відповів, що вбив ОСОБА_10 та збирається його спалити. Після цього ОСОБА_6 накинув на тіло ОСОБА_10 шубу та закидав гіллям , а в цей час ОСОБА_24 вибігла з будівлі і за нею вибіг ОСОБА_11 , приблизно через одну хвилину з будівлі вибіг і ОСОБА_6 та сказав, що підпалив тіло ОСОБА_10 , при цьому з покинутої будівлі старого моргу повалив чорний дим.
Протоколом слідчого експерименту від 12.06.2017 року, розпочатого о 14 годині 00 хвилин та закінченого о 14 годині 20 годині ( т.1, а.с. 148-151), в ході якого ОСОБА_24 повідомила та показала, що 23.04.2017 року приблизно о 08-00 годині разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли на смітник, що знаходиться на території лікарні ім. Мечникова до знайомих ОСОБА_35 та її співмешканця ОСОБА_6 , котрі мешкали на одному з смітників. Після цього ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли до Нагорного ринку, щоб придбати самогон у жінки на ім`я ОСОБА_36 , котра мешкає в дев`ятиповерховому будинку навпроти ТЦ «Нагорний» на першому поверсі. Приблизно через одну годину вони повернулись та принесли з собою один літр самогону, та вони всі пішли до покинутої будівлі старого моргу, де приготували їжу на багатті та розпили самогон. При цьому ОСОБА_24 алкоголь не вживала, оскільки була вагітна. Приблизно о 19:00 годині, знаходячись в покинутій будівлі старого моргу, останні продовжували розпивали самогон та в ході цього між ОСОБА_35 та ОСОБА_37 виник словесний конфлікт із-за того, що той винен їй 15 гривень, та в ході конфлікту ОСОБА_6 наніс ОСОБА_35 декілька ударів долонею по обличчю, це побачив ОСОБА_11 та почав захищати її, і в цей час ОСОБА_35 вийшла на вулицю та пішла в сторону смітника, через декілька хвилин ОСОБА_6 вибіг за нею та невдовзі повернувся. Потім ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжили вживати алкогольні напої та приблизно через 15 хвилин ОСОБА_11 ліг спати, а біля нього лягла ОСОБА_24 . Приблизно о 20:00 годині свідок побачила, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 винник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс однин удар правою рукою в обличчя потерпілого , потім вони почали боротися, і ОСОБА_6 почав бити ОСОБА_26 ногами по ногах в область колін , доки не збив останнього з ніг. Коли ОСОБА_10 впав на підлогу , то ОСОБА_6 почав наносити удари ногами по обличчю в район носу, щелепи, та в район грудної клітини по ребрах , нанісши не менше 15 ударів, потім схопив в праву руку дерев`яну палицю, що лежала поряд з ним, та продовжив нею з розмаху наносити удари по голові з верху , по боках та по обличчю в район носу та щелепи, нанісши не менш як 8 ударів, потім він викинув палицю та схопив в праву руку металеву кострулю білого кольору, що лежала поряд з ними , та продовжив з розмаху наносити удари нею по обличчю та голові з верху в район потилиці ОСОБА_10 , не менш як 5 ударів, поки останній не перестав чинити будь-який опір. ОСОБА_10 лежав на підлозі, майже не рухаючись, та ледве дихав , а ОСОБА_6 схопив його за праву руку та витягнув з кімнати до коридору , де покинув його лежати на правому боці, а сам почав наносити йому удари по голові та грудній клітині цеглою, шо лежала на підлозі, а саме брав цеглину в руки та кидав по голові та тулубу ОСОБА_10 , точний механізм не уточнений, та наніс ударів цеглиною не менш як 6 (шість). Після цього ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_24 і вона в нього запитала «навіщо він вбив ОСОБА_10 .?», на що той відповів, що приревнував ОСОБА_35 до ОСОБА_10 та в них по даному факту неодноразово виникали конфлікти, та як ОСОБА_10 і ОСОБА_35 мешкали разом та після того, як розстались, підтримували дружні відносини. Потім, приблизно о 01-00 годин ОСОБА_6 вийшов з приміщення та приблизно через 20 хв. повернувся і, підійшовши до ОСОБА_11 і свідка, які лежали на підлозі, витер свої руки, які були в крові, об штани ОСОБА_11 , а свідок в цей час зробила вигляд, що спить, так як злякалась за своє життя. Приблизно о 03-00 годині ОСОБА_6 знову покинув будівлю моргу та повернувся приблизно через годину та приніс з собою металеве відро, яке було заповнене відпрацьованим паливом. Приблизно о 06-00 годині прокинувся ОСОБА_11 та запитав у ОСОБА_6 навіщо йому відро з паливом, на що він відповів, що вбив ОСОБА_10 та збирається його спалити. Після цього ОСОБА_6 накинув на тіло ОСОБА_10 шубу та закидав гіллям, і в цей час ОСОБА_24 вибігла з будівлі, за нею вибіг ОСОБА_11 та приблизно через одну хвилину з будівлі вибіг ОСОБА_6 та сказав, що підпалив тіло ОСОБА_10 , а з покинутої будівлі старого моргу повалив чорний дим.
Протоколом огляду місця події від 24.04.2017 року (т.1, а.с. 43-46) , з якого вбачається, що предметом огляду є земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, профіль вулиці це смуга зелених насаджень, вулиця захаращена , повалені дерева та поросла дикою травою по обох боках. Далі оглядається одноповерхова покинута будівля з червоної цегли , без вікон та дверей. Покинута будівля складається з 10 кімнат, з лівої та правої сторони по п`ять, посередині коридор. Коридор по центру 1,7 м на 12 метрів в довжину та на підлозі кучі сміття , в 3 метрах від входу лежить труп , прикиданий сміттям. В кімнаті № 1 знаходиться куча пустих пляшок з- під горілки та пива. В кімнаті № 2 знаходяться два матраци, розміром 2000х600 мм. поролонові, біля вікна лежать дві брудні ковдри, банка з борщем 1л, пляшка з початим молоком 900 мл та купа недопалків . Інші кімнати зі сміттям. Під час огляду було виявлено та вилучено цеглину, відро об*ємом 10 літрів , обгорілу пластикову пляшку об`ємом 1 літр, кострулю металеву, недопалки , слід пальця руки з пляшки пластикової на ліпку стрічку 2,5х3,5 см., сліди речовини бурого кольору на цеглі та кострулі, зішкріб зі стіни.
З протоколу огляду від 24.04.2017 року, розпочатого об 11 годині 05 хвилин та закінченого о 12 годині 00 хвилин та доданих до них фототаблиць ( т.1, а.с. 47-61) вбачається , що об`єктом огляду є одноповерхова учбова покинута будівля № 6 з червоної цегли без вікон. Споруда має розміри 24х12 метри та знаходиться за адресою: площа Соборна,б.14 за будівлею моргу. Споруда має 7 віконних пройомів з лівої сторони та стільки ж з правої сторони. Будівля напівзруйнована , дверей та вікон не має, без огородження. Вхід в будівлю здійснюється через дверний пройом без дверей, розміром 2000х900 мм. З правої сторони біля входу у будівлю стоїть прибудова з білої цегли, порожня, розміром 4х4. З ліва від входу у будівлю стоїть прибудова 2х2 метри з металевими дверима 2000х800 мм з написом на ній «ЕЛ щит 0,4 кв». При вході у будівлю коридор довжиною 12 метрів на 1,7 метра шириною. Уся підлога завалена сміттям. При вході у будівлю зліва мається пошкодження: зруйнована стіна з білої цегли, за якою мається кімната розміром 5х4 метри та проти неї лежить труп біля порогу у купі сміття. Біля трупу справа на стіні звисає простирадло з вовни , сіро-коричневого кольору з великими квітками, з ліва на стіні при вході звисають штани чоловічі. З правої сторони на підлозі на відстані 60 см від входу ближче до трупу лежить цегла червона 210х110х60мм. з нерівними краями, зі слідами речовини червоно-бурого кольору. У кімнаті всередині лежить простирадло вовняне . Біля ковдри в 30 см лежить пакет «АТБ», в якому знаходяться продукти харчування. Також в цій кімнаті біля входу прямо перед дверима на відстані 75 см лежить металеве обвуглене відро об`ємом 10 літрів зі слідами горючої рідини. Біля відра в 40 см лежить коструля емальована зі слідами речовини бурого кольору.
Протоколом огляду трупа від 24.04.2017 року та доданих до нього фототаблиць (т.1, а.с.62-74) встановлено, що труп знаходиться у покинутій старій будівлі учбового корпусу № 6 на території ОКБ ім. Мечнікова за адресою: площа Соборна,14. Труп розташований в коридорі в 3 метрах від входу у покинуту будівлю. Труп знаходиться у горизонтальному положенні на лівій бічній поверхні обличчям до низу На трупі вдягнено жилет червоного кольору, бічні поверхні якого частково обвуглені, светр темно-синій вовняний, сорочка біла синтетична по передній поверхні зі слідами речовини бурого кольору, штани синього кольору, шкарпетка одна чорна синтетична, чобіт коричневого кольору шкіряний. Труп зі слідами насильницької смерті.
Протоколом огляду від 24.04.2017 року, розпочатого о 12 годині 55 хвилин та закінчено 13 годин 30 хвилин (т.1, а.с.75-76) встановлено, предметом огляду є ділянка місцевості 6х6 м, яка знаходиться за адресою: площа Соборна, 14 на території ОКЛ ім. Мечнікова та в 24 метрах від паркану. На даній ділянці знаходиться смітник, де стоять 6 сміттєвих баків. Навпроти смітника стоїть ангар металевий 100х200 метрів, одноповерховий. Біля ангару з правої та з лівої сторони знаходяться бетонні плити, розташовані буквою «Г» , за якими на землі виявлені та вилучені речі зі слідами речовини бурого кольору та слідами горіння, а саме: футболка червона з малюнком по центру зі слідами бурої речовини внизу в районі живота та передній поверхні, брюки спортивні чорні з написом «Ферарі», джинси чорні зі штучної шкіри.
Висновком судово- медичного експерта № 214/НЕ від 25.04.2017 року (т 1, а.с. 93-98) встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала від внутрішньочерепної травми з множинними забитими ранами на голові, крововиливами в товщу м`яких тканин голови та під оболонки головного мозку, забиттям головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджено даними судово-медичної експертизи трупа та судово-гістологічного дослідження. При експертизі трупа виявлені термічні опіки шкіри ІІ та ІV ступеню близько 13 % поверхні тіла. Вони утворились від дії надмірно високої зовнішньої температури після настання смерті, в причинному зв`язку з нею не перебувають та не супроводжувались розладом здоров`я. При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та забитих ран на голові, тулубі та кінцівках, крововиливів в товщу м`яких тканин голови та тіла, крововиливів під оболонки головного мозку, забиття головного мозку, множинних переломів ребер. Вищезазначені ушкодження утворилися за життя від багаторазової дії тупих твердих предметів. Можна вважати, що вони утворились не більш ніж за кілька десятків хвилин до настання смерті, встановити мінімальний проміжок часу між утворенням ушкоджень та настанням смерті неможливо , неможливо виключити вторинну травматизацію вищезазначених ушкоджень. Тілесні ушкодження в ділянці голови у своїй сукупності перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті та вони є тяжкими за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер та крововиливів в м`які тканини грудної клітини в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та згідно Правил визначення ступею тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Висновком експерта № 214/НЕ/17 від 11.05.2017 року (т.1, а.с.100-104) встановлено, що при експертизі трупа виявлені термічні опіки шкіри ІІ та ІV ступеню близько 13 % поверхні тіла. Вони утворились від дії надмірно високої зовнішньої температури після настання смерті, в причинному зв`язку з нею не перебувають та не супроводжувались розладом здоров`я. При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та забитих ран на голові, тулубі та кінцівках, крововиливів в товщу м`яких тканин голови та тіла, крововиливів під оболонки головного мозку, забиття головного мозку, множинних переломів ребер. Вищезазначені ушкодження утворилися за життя від багаторазової дії тупих твердих предметів. Можна вважати, що вони утворились не більш ніж за кілька десятків хвилин до настання смерті, встановити мінімальний проміжок часу між утворенням ушкоджень та настанням смерті неможливо, неможливо виключити вторинну травматизацію вищезазначених ушкоджень. смерть ОСОБА_10 настала від внутрішньочерепної травми з множинними забитими ранами на голові, крововиливами в товщу м`яких тканин голови та під оболонки головного мозку, забиттям головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджено даними судово-медичної експертизи трупа та судово-гістологічного дослідження. Тілесні ушкодження в ділянці голови, у своїй сукупності, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті та вони є тяжкими за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у вигляді переломів та крововиливів в м`які тканини грудної клітини в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та згідно вищезазначених правил вони відносяться до середнього ступеню тяжкості. Всі інші тілесні ушкодження в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та згідно вищезазначених правил вони є легкими, як ті що не супроводжувались розладом здоров`я. Можна вважати, що після їх утворення потерпілий був здатен здійснювати самостійні дії до моменту втрати свідомості. В крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,03 % що стосовно живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Хронічних захворювань не виявлено.
Висновками експертів № 214/НЕ/35 та № 214/НЕ/36 від 20.06.2017 підтверджено, що виявлені при експертизі трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження не суперечать механізму їх спричинення, на який вказали свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_24 в ході слідчих експериментів.
Висновком експерта № 599 від 23.05.2017 року (т.1, а.с.106-110) встановлено, що на кострулі, що була вилучена з покинутої будівлі, яка розташована за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, встановлена наявність крові людини. Мікрочастки тканин людини на кострулі не виявлені. При цитологічному дослідженні встановлено, що кров в слідах на дні кострулі належать особі чоловічої генетичної статі, статеву належність крові на бічних сторонах поверхні кострулі зовні і зсередини визначити не представилось можливим в зв`язку з деструктивними змінами формених елементів крові в об`єктах та відсутністю формених елементів крові і значною бактеріальною забрудненістю цитологічних препаратів. При визначенні групової належності крові в деяких слідах на кострулі виявлено антиген Н ізосерелогічної системи АВ0. Отримані результати досліджень не виключають можливості походження крові в деяких слідах на кострулі від особи чоловічої генетичної статі групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерелогічної системи АВ0.
Враховуючи отримані результати не можна виключати можливість походження крові в слідах на кострулі, як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 .
Висновком експерта № 553 від 10.05.2017 року (т1, а.с.112-115) встановлено, що на цеглині, що була вилучена з покинутої будівлі, яка розташована за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, встановлена наявність крові, видова належність якої не визначена всім набором преципітуючих сироваток, наявних у відділенні. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені.
Висновком експерта № 552 від 15.05.2017 року (т.1 , а.с.116-119) встановлено, що в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_10 , що був наданий на дослідження, встановлена наявність крові та виявлений білок людини, при цитологічному дослідженні мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева належність крові в об`єктах №№ 1;2 не встановлена через виражені деструктивні зміни формених елементів крові. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерелогічної системи АВ0.
Результати серологічного і цитологічного дослідження дають можливість припустити, що кров в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_10 могла походити від особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерелогічної системи АВ0, основним групоспецифічним антигеном якої є антиген Н тієї ж системи , в тому числі, як від нього самого, так і від підозрюваного ОСОБА_6 .
Висновком експерта № 551 від 15.05.2017 року (т.1 а.с. 121-123) встановлено, що в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_6 наявність крові не встановлена, знайдені клітини середніх шарів епідермісу та виявлений білок людини. Статева належність клітин середніх шарів епідермісу в об`єкті № 1 не встановлена через відсутність придатних для дослідження ядр епітеліальних клітин; при їх серологічному дослідженні виявлений антиген Н ізосерелогічної системи АВ0. Клітини середніх шарів епідермісу в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_6 могли походити від особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерелогічної системи АВ0, основним групоспецифічним антигеном якої є антиген Н тієї ж системи, в тому числі як від нього самого, так і від трупа ОСОБА_38 , ОСОБА_14 , враховуючи гурпові характеристики крові.
Висновком № 579 від 12.05.2017 року (т.1, а.с.125-128) встановлено, що на наданій на дослідження футболці встановлена наявність крові. При встановленні видової приналежності крові в них встановлений білок крові людини. На наданих на дослідження: штанах-джинсах, парі кросівок кров не знайдена. При серологічному дослідженні слідів крові об`єктів, в них виявлений антиген Н ізосерелогічної системи АВ0, що не виключає можливості походження вказаного сліду за рахунок крові особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерелогічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження на групову приналежність крові осіб, що проходять по даній справі, не виключена можливість походження слідів крові об`єктів як від ОСОБА_10 так і від ОСОБА_6 , оскільки виявлений у вказаних слідах крові антиген Н є групоспецифічним для крові як для потерпілого, так і від підозрюваного.
Висновком експерта № 580 від 12.05.2017 року (т.1,а.с.130-133) встановлено, що на наданій на дослідження футболці встановлена наявність крові. При встановлені видової приналежності крові об`єктів №№1,3,5,7 в них встановлений білок крові людини. В об`єктах №№4,6,8-17 кров не знайдена. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові осіб, що проходять по даній справі, не виключена можливість походження слідів крові як від ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_6 , оскільки виявлений у вказаних слідах крові антиген Н є групоспецифічним для крові як для потерпілого, так і для підозрюваного.
Протоколом огляду одягу від 28.04.2017 року (т.1, а.с.134) встановлено, що об`єктом огляду є речі потерпілого ОСОБА_10 , а саме: штани атласно-темно синього кольору, «шведка» білого кольору зі слідами речовини бурого кольору (РБК), светр синього кольору зі слідами РБК та слідами горіння, жилетка синтетична червоного кольору з білими вставками зі слідами РБК та слідами горіння, шкарпетки чорного кольору, одна шкарпетка згорівша приблизно на 70% , черевик сірого кольору.
Висновком експерта № 591 від 12.05.2017 року (т 1, а.с.136-139) встановлено, що на наданих на дослідження черевику, сорочці встановлена наявність крові, в якій виявлений білок крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові об`єктів в них виявлений антиген Н за ізосерелогічною системою АВ0, що не виключає можливості походження вказаного сліду за рахунок крові особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерелогічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові осіб, що проходять по даній справі, не виключена можливість походження слідів крові як від ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_6 , оскільки виявлений у вказаних слідах крові антиген Н є групоспецифічним для крові як для потерпілого, так і від підозрюваного.
Висновком експерта № 592 від 05.05.2017 року (т.1 , а.с.84) встановлено, що згідно «Акту судово-медичного дослідження» № 336 від 05.05.2017 року: «При дослідженні зразка крові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ній встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерелогічною системою АВ0.
Висновком експерта № 577 від 25.04.2017 року (т.1, а.с. 86-87) встановлено, що при дослідженні наданого зразка крові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рідкому стані група крові не встановлена із-за гнильних змін. При серологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_6 , висушеного на марлевій серветці, встановлена група з ізогемалютинінами анти-А і анти -В за ізосерелогічною системою АВ0.
Висновком експерта № 1295е від 25.04.2017 року (т.1, а.с. 90) встановлено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
-13-ти саден: на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на тильній поверхні правої кисті на суглобовій поверхні між основною та проксимальною фалангами 2-го пальця та в проекції 2,3,-ї пясних кісток, в скроневій області ліворуч, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, в поперековій області по центру та ліворуч, в проекції тіла лівої лопатки, в надплічній області ліворуч з переходом на спину;
-садна в скроневій області ліворуч волосистої частини голови;
-синця на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 3-го межребір`я.
Виявлені тілесні ушкодження можливо сказати, що спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), частина при ударі об такий(такі), що діяв (діяли) в область голови, обличчя, тулуба та кінцівок. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Можливо вказати, що термін спричинення саднин на обличчі, тулубі та кінцівках становить біля 4-6 діб до моменту огляду, тобто вони були спричинені до події, на яку вказує обстежений та слідчий у постанові. Термін спричинення саден в скроневій області ліворуч волосистої частини голови, становить біля 2-3 діб до моменту огляду , тобто вони були спричинені до події, на яку вказує обстежений та слідчий у постанові. Термін спричинення синця на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 3-го межребір`я становить біля 6-8 діб до моменту огляду, тобто вони були спричинені до події, на яку вказує обстежений та слідчий у постанові.
Висновком судово-психіатричного експерта № 130 від 17.05.2017 року (т .1, а.с.140-142), встановлено, що ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діянню, хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом психіки не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діянню, випробуваний міг віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. Ззастосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Висновком експерта № 296 від 19.06.2017 року (т.1, а.с.144-147) встановлено, що із двох слідів крові на футболці підозрюваного ОСОБА_6 , із зразка крові потерпілого ОСОБА_10 , отримані препарати ДНК, встановлені їх генотипні характеристики. Препарати ДНК, виділені із двох слідів крові на футболці підозрюваного ОСОБА_6 являють собою ДНК чоловічої статевої належності. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадіння генотипу потерпілого ОСОБА_10 з генотипом одного сліду крові на футболці та неспівпадіння з генотипом другого сліду крові на футболці. ДНК одного сліду крові на футболці підозрюваного ОСОБА_6 може походити від потерпілого ОСОБА_10 з ймовірністю не менше 99,9999988%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 1,2х10-18. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 1,2 чоловіка на квінтильйон.
Висновком експерта від 14.07.2017 № 1/8.4/1920 ( т.1, а.с. 170-173) встановлено, що в наданому на дослідження металевому відрі сірого кольору з нашаруванням речовини чорного кольору (з постанови слідчого, яке було вилучено в ході проведення огляду 24.04.2017 року на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: АДРЕСА_2 ), виявлені сліди суміші нафтової оливи та зміненого світлого нафтопродукту, встановити конкретний вид якого не є можливим, з причини фізико-хімічних змін їх складу у процесі випарювання.
Згідно вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Вимогами ст. 370 КПК України, передбачено, що судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом.
В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
В статті 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, відповідно до приписів ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
«…Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції ) тощо. Таким чином, даючи офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, Конституційний Суд України виходить з того, що обвинувачення особи у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження…».

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, не дозволяє суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, а вищевказані докази суд вважає не достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Виправдувальний вирок згідно ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Враховуючи викладені обставини, на підставі ретельного дослідження наданих в ході судового слідства доказів, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині не доведена, у зв`язку з чим обвинувачений підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження та давши їм належну оцінку відповідно до вимог ст.94 КПК України, прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів, які б могли бути покладені в основу обвинувального вироку та не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.115 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 , а доводи, висунуті обвинуваченим ОСОБА_6 про непричетність його до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не спростовані.
Так, допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 вини ОСОБА_6 у вчиненому не ствердили ані прямо, ані опосередковано, оскільки вони не були свідками самої події кримінального правопорушення.
Крім цього, без належної уваги суду не може залишилось недотримання на стадії досудового розслідування передбаченого кримінальним процесуальним законом порядку проведення огляду від 24 квітня 2017 року за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, буд.14.
Згідно ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд житла чи іншого володіння проводиться за правилами ст..ст.234-236 КПК України.
За змістом ст. ст..234-236 КПК України проведення обшуку в рамках кримінального провадження здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи виконується слідчим або прокурором. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов`язку особистого виконання обшуку.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2017 (т1, а.с. 77), дозволено слідчому Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_39 , прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області Манжилею проведення огляду покинутої будівлі, яка розташована на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлення кола осіб, причетних до його вчинення, відшукання та вилучення речей та документів, що становлять доказове значення у кримінальному провадженні. Проведення обшуку доручено слідчим слідчої групи, прокурорам групи прокурорів по кримінальному провадженню №0001512, визначеним відповідним дорученням щодо проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст.36, 40,41 КПК України
Незважаючи на це, огляд у покинутої будівлі, яка розташована на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, від 24 квітня 2017 року фактично був проведений іншим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ОСОБА_40 без участі слідчого ОСОБА_41 .
Будь-яких доказів щодо передоручення проведення огляду у покинутій будівлі, яка розташована на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14, саме слідчому ОСОБА_40 стороною обвинувачення суду не представлено.
Стороною обвинувачення не надано жодного доказу, про те, що слідчий ОСОБА_40 був включений до групи слідчих в данному кримінальному провадженні, навіть з витягу ЄРДР вбачається, що даного слідчого по даному кримінальному провадженню не має. ( т1, а.с.37).
При цьому колегія суддів зауважує ,що суд позбавлений права збору доказів вини будь- кого з обвинувачених за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим , має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав і обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обгрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.
Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод отримання доказів внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст.87 КПК України).
За таких обставин, суд визнає, що проведення 24 квітня 2017 оглядів у покинутій будівлі, яка розташована на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: АДРЕСА_2 , здійснено з порушенням їхніх умов, а тому зібрані за результатами цих оглядів докази необхідно визнати недопустимими.
Крім цього, у відповідності до вимог ст.245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу - (освідування особи), частиною 2 якої визначено, що освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Освідування, яке супроводжується оголенням освідуваної особи, здійснюється особами тієї ж статі, за винятком його проведення лікарем і за згодою особи, яка освідується. Слідчий, прокурор не вправі бути присутнім при освідуванні особи іншої статі, коли це пов`язано з необхідністю оголювати особу, що підлягає освідуванню.
У відповідно до ч.5 ст.241 КПК України, вбачається, що про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Особі, освідування якої проводилося примусово, надається копія протоколу освідування.
Статтею 223 КПК України передбачено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 5 ст.223 КПК України - у разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності..
Однак, в порушення вимог ч. 5 ст.223 КПК України, стороною обвинувачення не долучено до матеріалів кримінального провадження, постанови та протоколу про відібрання у ОСОБА_6 біологічних зразків (крові, нігтів).
Крім цього, відібрання біологічних зразків у ОСОБА_6 проводилось без згоди самого ОСОБА_6 , оскільки заява на згоду на відібрання біологічних зразків в матеріалах кримінального провадження відсутня, а примусове відібрання зразків здійснюється лише з дозволу слідчого судді (ч. 3 ст.245 КПК України).
За таких обставин суд доходить висновку щодо недопустимості отриманих внаслідок зазначених вище процесуальних дій доказів сторони обвинувачення - біологічних зразків ОСОБА_6 , які в подальшому були використані для проведення експертиз.

Як на доказ в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину сторона обвинувачення посилається на зібрані у даному кримінальному провадженні та вилучені з місця події 24 квітня 2017 року речові докази.

Проте, як зазначено вище, при проведенні 24 квітня 2017 року огляду місця події у покинутій будівлі, яка розташована на території лікарні ім. Мечникова І.І. за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 14 , було грубо порушено вимоги КПК України а саме такі огляди здійснено іншим слідчим, ніж той, що зазначений в ухвалі слідчого судді про проведення огляду, що свідчить про недопустимість зібраних за результатами вказаних слідчих дій доказів.

Крім цього, за версією сторони обвинувачення, про причетність ОСОБА_6 до умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 свідчать висновки проведених у даному кримінальному провадженні експертиз, зокрема:

- висновок експерта № 599 від 23.05.2017 (т. 1 а.с. 106-110);

- висновок експерта № 553 від 10.05.2017 (т. 1 а.с. 112-115);

- висновок експерта № 577 від 25.04.2017 (т. 1 а.с. 86-87);

- висновок експерта № 296 від 19.06.2017 (т. 1 а.с. 114-147);

- висновок експерта № 1/8.4/1920 від 17.07.2017 (т. 1 а.с. 170-173).

Однак, як встановлено вище, при виявленні та вилученні з місця події 24.04.2017 р. доказів було грубо порушено вимоги кримінально-процесуального закону, у зв`язку з чим зібрані під час проведення цієї процесуальної дії докази визнано судом недопустимими. З огляду на вказане, такі докази не могли бути використані для проведення експертиз.

За наведених вище підстав, вищезазначені висновки не можна вважати достовірними та належними.

Отже, виходячи з того, що вказані докази були отримані під час проведення огляду від 24.04.2017 року в порушення вимог КПК України та визнані судом недопустимими, то використовуючи концепцію практики Європейського суду з прав людини за справами про «плоди отруйного дерева» та вимоги ст. 87 КПК України, суд визнає висновки експертів як недопустимі докази.
Самі по собі дані висновки судово-медичних експертиз №214/НЕ від 25.04.2017 та №214/НЕ/17 від 11.05.2017 також не доводять вину обвинуваченого у вбивстві ОСОБА_10 , оскільки вони не є доказами винуватості саме ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Вказані висновки судово-медичних експертиз містять лише зафіксований факт, кількість та ступінь тяжкості тілесного ушкодження та його характер.
Дані протоколу огляду трупу від 24.04.2017 року також підтверджують виключно факт виявлення трупу потерпілого і будь-яких інших відомостей, що могли би бути використані як докази для підтвердження вини обвинуваченого, не містять.
Наведене стосується і даних протоколу огляду від 24.04.2017 року (т1, а.с.47-61), оскільки під час огляду не було вилученого жодного доказу, який би мав будь-яке відношення до справи, зокрема кострулі, палиці.
Також сторона обвинувачення посилається як на докази вини ОСОБА_6 свідчення свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_11 , однак колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки свідок ОСОБА_24 змінювала їх неодноразово під час судового розгляду , спочатку свідчила про те, що ОСОБА_6 не причетний до вбивства ОСОБА_10 та розповіла, що саме її цивільний чоловік ОСОБА_20 вбив ОСОБА_10 , згодом при перехресному допиті зі свідком ОСОБА_11 свідчила протилежне, пояснюючи це своїм поганим почуттям та відносини між її чоловіком. Щодо свідчень свідка ОСОБА_11 , то колегія суддів вважає їх такими, що спотворюють події, та жодним вагомим доказом не підверджені. У зв`язку з чим колегія суддів не приймає до уваги як доказ ще й протоколи слідчого експерименту від 12 червня 2017 року за участю свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_11 та висновки експертів №214/НЕ/35 та №214/НЕ/36 від 20.06.2017 року .З аналізів показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_24 , з даних в судовому засіданні, та при слідчих експериментах за їх участю вбачається, що всі вони протиріч ять один одному і покази останніх спростовують одне одне.
Крім того, самі по собі дані висновки судово-медичних експертиз №55 від 15.05.2017, №551 від 15.05.2017, №579 від 12.05.2017, №580 від 12.05.2017, №591 від 12.05.2017, №592 від 05.05.2017 року також не доводять вину ОСОБА_6 у вбивстві ОСОБА_10 , оскільки вони не є доказами винуватості саме останнього в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки група крові 0 з ізогетамаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерелогічною системою АВ0 належить як потерпілому ОСОБА_10 , так і ОСОБА_6 , окрім цього колегія суддів вже зазначала, що зразки крові та нігтів, які були відібрані у ОСОБА_6 , визнанені такими, що зібрані з порушенням КПК України.
Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення не представлено. Жоден з перевірених судом доказів не підтверджує інкриміноване йому обвинувачення.
Окрім того, виявлені при освідуванні ОСОБА_6 тілесні ушкодження, не засвідчують того факту, що вони були отримані саме в день вбивства ОСОБА_10 , так як давність їх утворення значно більша, ніж вказаний період.
Колегія суддів не може залишити позо увагою свідчення свідка ОСОБА_21 , який пояснював, що пізно ввечері в день вбивства ОСОБА_6 приходив до нього на робоче місце на АЗС з іншим чоловіком, якому і віддав відро з відпрацьованим маслом, отриманий від свідка. Також даний свідок зазначив, що був залучений в якості понятого при огляді місця події напівзруйнованого приміщення моргу та трупа ОСОБА_42 , що проводився вранці 24.04.2017 року, більше з робочого місця він не відлучався та при вилученні та огляді футболки червоного кольору в післяобідній час присутнім не був.
Також сторона обвинувачення неодноразово посилалась як на доказ вини ОСОБА_6 на свідчення свідка ОСОБА_35 як ключового свідка наявності конфлікта між її колишнім та теперішнім співмешканцями та мотиву вбивства ОСОБА_42 саме ОСОБА_6 . Слід зазначити, що судом надавалось стороні обвинувачення достатньо часу для забезпечення явки до суду даного свідка, так як прокурор вважав за неможливе закінчити розгляд справи без допиту останньої. Разом з тим суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.22 КПК України саме на прокурора законодавцем покладено обов`язок забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення . Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 27.02.2018 року у справі № 335/7438/15-к ( провадження № 51 449 км18).
З огляду на вказане, суд доходить висновку, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_6 вчинив умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .
За таких обставин ОСОБА_6 необхідно виправдати в межах пред`явленого йому обвинувачення у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримання.
Дане судове рішення не є перешкодою для повного і достовірного встановлення обставин смерті ОСОБА_10 чи осіб, котрі це вчинили, юридичної оцінки їх дій та притягнення до кримінальної відповідальності, виходячи із фактично і достовірно встановлених всіх обставин події.
На підставі наведеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме: діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонам, та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, суд приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.115 КК України, вчинене ОСОБА_6 , оскільки докази, надані стороною обвинувачення, як самі по собі, так і в сукупності, прямо чи не прямо не підтверджують причетність ОСОБА_6 до діяння, зазначеного в обвинувальному акті.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають віднесенню на рахунок держави.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст..100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що ним вчинене дане кримінальне правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту - скасувати.
Речові докази:
-металеве відро зі слідами горіння знищити;
-залишки змивів та витяжок на фрагментах марлі з контрольним зразком марлевої серветки, нігтьові зрізи трупа ОСОБА_10 , нігтьові зрізи ОСОБА_6 знищити;
-штани темно-синього кольору, «шведку» білого кольору, светр синього кольору, жилетку червоного кольору; шкарпетку чорного кольору; черевик сірого кольору знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3