УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ПАТ «Банк «Український капітал» про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

29 липня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ПАТ «Банк «Український капітал» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2019 року, а саме на: ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28;

насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж), загальною площею 1039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28; склад сипучих матеріалів, загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28; естакада (з кран-балкою 5 т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28; виробничий одноповерховий корпус № 2 (літера З), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; майновий комплекс, загальною площею 8595,40 кв.м., який складається з: корпус Б зі вставкою АВ(літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус В зі вставкою ВГ(літера В), загальною площею 2 461,0 кв.м.; корпус Г зі вставкою ВГ(літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Усе вищевказане нерухоме майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004360 від 11.05.2019 року, також передано на відповідальне зберігання ПрАТ «Тутковський».

Клопотання мотивовано тим, що згаданою ухвалою слідчого судді необґрунтовано накладено арешт на вище вказане майно, оскільки під час проведення досудового розслідування кримінального провадження 0004360 від 11.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про причетність до злочину будь-яких осіб не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не пред`явлено цивільного позову, підозру службовим особам «ПАТ БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», державному реєстратору та/або будь-яким іншим особам на даний момент не оголошено.

Арешт майна накладено незаконно, з метою ухилення від фактичного виконання умов Іпотечного договору від 16.04.2013 року, укладеного між ПАТ «Український професійний банк» та ПрАТ «Тутьковський». У постанові про визнання спірного майна речовим доказом не вказано, критерії за якими воно є таким.
Крім іншого, у клопотанні зазначено, що 29.04.2015 року між ПАТ «Український професійний банк» та ПАТ «Банк «Український капітал» укладено договір, за умовами якого до ПАТ «Банк «Український капітал», серед іншого, перейшло і право вимоги виконання зобов`язання за Іпотечним договором №2090 укладеним 16.04.2013 року між ПАТ «Український професійний банк» та ПрАТ «Тутковський».
У зв`язку з невиконанням ПрАТ «Тутковський» своїх зобов`язань перед ПАТ «Банк «Український капітал», останнім звернено стягнення на предмет іпотеки, та держреєстратором ОСОБА_5 04.02.2019 року прийнято рішення щодо реєстрації права власності за ПАТ «Банк «Український капітал» на спірне нерухоме майно. В подальшому, іншим державним реєстратором ОСОБА_6 , на підставі заяви ПрАТ «Тутковський» 27.03.2019 року прийнято рішення №46180434 про скасування записів державної реєстрації прав ПАТ «Банк «Український капітал» щодо спірних об`єктів нерухомості. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2019 року у кримінальному провадженні №0002294 від 08.03.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України на спірне нерухоме майно накладено арешт, який скасовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.04.2019 року.
Представник власника майна в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених та просив суд задовольнити

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання зазначивши, що майно, на яке накладено арешт ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2019 року, фактично є майном, на яке було спрямоване вказане правопорушення, тобто предметом кримінального правопорушення та об`єктом кримінально протиправних дій. На момент розгляду клопотання потреба у накладенні арешту на вищевказане нерухоме майно не відпала. Разом з тим, прокурор зазначив, що у задоволенні аналогічного клопотання вже було відмовлено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено та учасниками розгляду не спростовувалось, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004360 від 11.05.2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого, ч.2 ст.190 КК України, за заявою представника ПрАТ «Тутковський» ОСОБА_7 про те, що посадові особи ПАТ «Банк «Український Капітал» достеменно знаючи, що вони не є власниками нерухомого майна ПрАТ «Тутковський» за реєстраційними номерами: 0, 0, 0, 0, 0, 0, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28, шляхом обману (шахрайство), використовуючи нікчемний договір, всупереч постанові Верховного суду №826/24227/15 від 05.02.2019, здійснили державну реєстрацію права власності вищевказаного майна за ПАТ «Банк «Український Капітал», чим завдали ПрАТ «Тутковський» значного матеріального збитку.

Вирішуючи питання про накладення арешту на спірне нерухоме майно слідчим суддею було враховано, що дані матеріалів клопотання свідчать про те, що 11.05.2019 року постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ПрАТ «Тутковський» () визнано потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004360 від 11.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, спірне нерухоме майно, що є об`єктом кримінально протиправних дій, у відповідності до ст.98 КПК України - обґрунтовано визнано речовим доказом, у зв`язку з тим, воно що є об`єктом кримінального правопорушення. Таким чином при вирішення питання про накладення арешту слідчим суддею досліджувалося питання щодо відповідності речових доказів вимогам ст. 98 КПК України.
Також арешт було накладено з метою збереження речового доказу, забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Водночас, як встановлено в судовому засіданні, арешт на вказані об`єкти нерухомості було накладено з метою збереження речових доказів, відповідність яких вимогам ст. 98 КПК України досліджувалася слідчим суддею при накладенні арешту, з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема предмету досудового розслідування, такий арешт є цілком прийнятним та необхідним.
Крім іншого, 04.06.2019 року по даному кримінальному провадженню визнано потерпілим Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та 04.06.2019 року проведено допит представника Фонду, який повідомив, що 29.04.2015 року між ПАТ «Український професійний банк» та ПАТ «Банк «Український капітал» укладено договір, за умовами якого до ПАТ «Банк «Український капітал» серед іншого перейшло і право вимоги виконання зобов`язання за Іпотечним договором №2090 укладеним 16.04.2013 року між ПАТ «Український професійний банк» та ПрАТ «Тутковський». 28.08.2015 року постановою НБУ № 562 у ПАТ «УПБ» відкликано банківську ліцензію, рішенням виконавчої дирекції Фонду № 158 розпочато процедуру ліквідації Банку. В 2015 році уповноваженою особою Фонду направлялися листи на адресу ПрАТ «Тутковський Інтегровані рішення» та на адресу ПАТ «Банк «Український капітал», якими повідомлялося про нікчемність договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, у зв`язку із чим всі зобов`язання за кредитним договором ПрАТ «Тутковський Інтегровані рішення» повинні виконувати виключно перед ПАТ «Український професійний банк», разом із тим посадові особи ПАТ «Банк «Український капітал достеменно знаючи про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги разом із актом приймання-передачі прав вимоги та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів пов`язаних з розрахунками за даним договором є нікчемними, здійснили державну реєстрацію за ПАТ «Банк «Український капітал» права власності на спірне нерухоме майно.
Доводи учасників розгляду клопотання, що за аналогічних підстав мало місце скасування арешту, через необґрунтованість накладення арешту та відсутність підстав для застосування арешту в межах іншого кримінального провадження, з приводу законності дій державних реєстраторів, слідчого, та прокурора, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не є предметом розгляду даного клопотання, питання про накладення чи скасування арешту вирішується судом індивідуально у кожному конкретному випадку у межах конкретного кримінального провадження.
За наведених обставин слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ПАТ «Банк «Український капітал» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у справі № 761/20255/19 від 17.05.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя