Провадження №: 1-кп/752/368/19
У Х В А Л А
10.09.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000247 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
встановив:
в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про скасування арешту майна, накладеного у вказаному кримінальному провадженні. Свою заяву мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року справа № 757/23727/17-к накладено арешт на майно громадянина ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

транспортний засіб BMW Х-6, державний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб Toyota Prado, державний номер НОМЕР_3 ;

офісні приміщення на п`ятому поверсі багатоповерхової адміністративної будівлі з напівпідземною автостоянкою літ. Ж-9 за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

вбудованого приміщення у цокольному поверсі житлового будинку літ. Б-6 за адресою: АДРЕСА_3 ;

підвального приміщення площею 84,0 кв. м. у житловому будинку літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_4 .

Заявник вважає, що відпала потреба у застосуванні арешту майна у кримінальному провадженні № 0000009 внесеного в ЄРДР 26.01.2016 року, оскільки з даного провадження були виділені матеріали досудового розслідування в інше кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.10.2017 року за № 0000247, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, якою визначено вичерпний перелік виділених документів. У вказаному переліку документи, які стосуються накладення арешту на майно ОСОБА_5 , відсутні, а у кримінальному провадженні № 0000009 внесеного в ЄРДР 26.01.2016 року ОСОБА_5 повідомлення про підозру не вручалось.

Виходячи з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000247 внесеного в ЄРДР 10.10.2017 року, у переліку не зазначено жодного документа, що стосується арештованого майна, а саме: про визначення наведеного майна у якості доказів по справі. Також наведені матеріали відсутні у переліку матеріалів визначених у протоколі від 24 жовтня 2017 року про надання доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000247 внесеного в ЄРДР 10.10.2017 року. Відповідно до вимог ч. 12 ст. 290 КПК України, суд не приймає у якості доказів відомості які не були відкриті стороні у порядку ч. 1 ст. 290 КПК України. З наведеного вбачається, оскільки в жодному із наведених матеріалів кримінального провадження відсутній перелік майна визначений у якості доказів по справі, а також наведені докази не були відкрити ОСОБА_5 , то відпала потреба в арешті майна відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року справа № 757/23727/17-к (слідчий суддя ОСОБА_6 ).

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що арешт на вказане стороною захисту майно було накладено з метою можливої конфіскації за результатами судового розгляду дійсно в рамках провадження № 0000009. Проте в подальшому з даного провадження було виділено матеріали та внесені в ЄРДР 10.10.2017 року під № 0000247, до яких і було приєднано клопотання про арешт вказаного вище майна та відповідна ухвала суду.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили задовольнити вказану заяву з наведених у письмовому клопотанні мотивів.
Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, арешт на майно ОСОБА_5 було накладено в рамках кримінального провадження № 0000009 ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року за клопотанням сторони обвинувачення, в якому ставилось питання про накладення арешту саме з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання. В подальшому з даного кримінального провадження було виділено матеріали відносно ОСОБА_5 постановою від 10.10.2017 року, яким було приєсвоєно номер №0000247. Згідно постанови прокурора про виділення матеріалів, документи щодо арештованого майна, про які йдеться мова у клопотанні захисника, також були виділені у кримінальне провадження №0000247. Даних про визнання вказаного майна речовими доказами у справі немає.
Прокурор в судовому засіданні, як і захисник у своєму клопотанні також підтвердили той факт, що дане майно речовим доказом не визнавалось.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, в тому числі, з метою конфіскації майна як виду покарання.
Враховуючи вказане вище та те, що арешт на майно ОСОБА_5 було накладено ухвалою суду за клопотанням сторони обвинувачення саме з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а доказів на підтвердження того, що вказаний арешт був накладений з іншою метою стороною захисту суду не надано, на думку суду, на сьогодні відсутні достатні підстави для скасування вказаного арешту.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, суд
ухвалив:
в задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000247 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України - відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1