печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , особи, яка звернулась з клопотанням - адвоката ОСОБА_3 , керівник особи, в інтересах якої подано клопотання ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Автосейл» про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000253, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, подане в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту з автотранспортних засобів Land Rover «Range rover evoque», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ТА Porsche Cayenne S, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 , які зареєстровані та належать на праві приватної власності ТОВ «Автосейл» (), шляхом скасування заборони відчуження, розпорядження та користування майном, накладеного ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року у справі № 757/30141/19-к та від 01 липня 2019 року у справі № 757/33597/19-к в рамках кримінального провадження № 0000253.

Обґрунтовуючи подане клопотання особа, яка з ним звертається вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, оскільки арештоване ухвалою слідчого судді майно набуте у власність ТОВ «Автосейл» законним шляхом, а вжитий захід забезпечення кримінального провадження є надмірно обтяжливим та призводить до настання наслідків, які суттєво позначаються на інтересах заявника.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , та керівник особи, в інтересах якої подано клопотання ОСОБА_4 , вимоги клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що вказані автомобілі є об`єктами кримінально протиправних дій, здобуті злочинним шляхом, іншим способом, ніж накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані із забороною відчуження, розпорядження та користування майном неможливо перешкодити незаконному їх відчуженню.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 16.11.2017 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року у справі № 757/30141/19-к накладено арешт на автотранспортні засоби Land Rover «Range rover evoque», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ТА Porsche Cayenne S, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 , які зареєстровані та належать на праві приватної власності ТОВ «Автосейл» (), а ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року у справі № 757/33597/19-к накладено заборону їх відчуження, розпорядження та користування.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється упродовж тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави відповідальності посадових осіб заявника за незаконні дії третіх осіб, що як наслідок свідчить, що будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності заявника відсутні, враховуючи, що підозра посадовим особам заявника не пред`явлена. Хоча цивільний позов у кримінальному провадженні і заявлений, проте на даний час не встановлено особу, яка має нести відповідальність за цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Натомість з фабули кримінального правопорушення вбачається, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється за ч. 2 ст. 205 КК України, що не входить до переліку підстав для застосування до юридичної особи заходів кримінально правового характеру, передбачених ст. 93-1 КК України.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, вимога клопотання щодо зобов`язання уповноважених осіб негайно повернути майно, арешт з якого скасовано, не підлягає розгляду слідчим суддею в рамках поданого клопотання в порядку ст. 174 КПК України, оскільки такі вимоги мають різну правову природу та механізм регулювання, адже, при скасуванні арешту майна такий захід забезпечення кримінального провадження автоматично втрачає юридичну силу, а звільнене майно з-під арешту підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладенийухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року у справі № 757/30141/19-к та від 01 липня 2019 року у справі № 757/33597/19-к на автотранспортні засоби Land Rover «Range rover evoque», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та Porsche Cayenne S, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 , які зареєстровані та належать на праві приватної власності ТОВ «Автосейл» (), шляхом скасування заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 15 год. 20 хв. 19 липня 2019 року.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1