Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 жовтня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000637,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2019 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Здолбунівського відділення поліції Острозького відділення поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене першим заступником керівника Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 ..

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грозів Острозького району Рівненської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановлений до 18 год. 00 хв. 17 листопада 2019 року.

Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення, було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначив, що вважає твердження слідчого судді про його суспільну небезпечність, а також можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення безпідставними.

Підозрюваний покликався на те, що під час досудового розслідування він жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, не вчиняв дій, які б могли підтверджувати його вплив на потерпілу та свідків чи знищити будь-яку з речей. Не містять матеріали клопотання і доказів на підтвердження його можливості ухилитись від слідства чи суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

На переконання апелянта, слідчий суддя обґрунтував необхідність обрання йому даного виду запобіжного заходу виключно тяжкістю можливого покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід особисте зобов`язання, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до припису ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. При цьому, пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали клопотання дозволяють зробити висновок, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Так, 09 вересня 2019 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в дворі загального користування багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , між приміщеннями даного будинку та гаражу, під час суперечки з потерпілою ОСОБА_9 , яка раптово виникла на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, штовхнув ногою в спину ОСОБА_9 , від чого остання впала передньою частиною тіла на земляне покриття. Відразу після цього, реалізуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, в той час, коли ОСОБА_9 не встигла підвестись та перебувала в лежачому положенні, ОСОБА_5 підійшов до неї ззаду та наніс твердим тупим предметом у вигляді шматка каменю або цеглини кілька ударів в праву скроневу ділянку голови, в результаті чого спричинив їй відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому піраміди правої скроневої кістки, поєднану із забоєм головного мозку легкого ступеня, розриву барабанної перетинки та слухового проходу справа, отогематоліквореєю (виділення із слухового проходу крові і ліквору) справа. Вказані тілесні ушкодження згідно із п.2.1.3б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995) відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 644 від 13.09.2019 року належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

При цьому колегія суддів враховує судову практику Європейського суду з прав людини у рішенні якого від 21 квітня 2011 року (справа «Нечипорук і Йонкало проти України») вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Зібрані органами досудового розслідування докази - протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 10.09.2019 року, висновок судово-медичної експертизи №644 від 13.09.2019 року на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вказаному правопорушенні.

Як вбачається з матеріалів даного клопотання, між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_9 , її подружжям ОСОБА_11 тривають конфлікти і сварки, що викликані суперечками стосовно експлуатації господарських приміщень, які розміщені поряд у дворі їхнього багатоквартирного будинку.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому колегія суддів вважає доведеним, встановлений під час розгляду клопотання слідчим суддею, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, спричиненого вказаним спором.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , є закінченим, а отже заявлений у клопотанні ризик продовження цього злочину кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України не доведений і твердження про існування такого ризику суперечить матеріалам клопотання та ч.2 ст.32 КК України. Як установлено вказаною нормою, продовжуваний злочин складається з двох або більше тотожних діянь, об?єднаних єдиним злочинним наміром.

Міцність соціальних зв`язків перебування у шлюбі та знаходження на пенсії, а також позитивна характеристика за місцем проживання підозрюваного і відсутність даних про притягнення його до кримінальної відповідальності чи вчинення адміністративних правопорушень, похилий вік та відсутність даних щодо бажання підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, на думку колегії суддів не дають підстав для висновку про існування вказаного ризику.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді про доведеність ризику незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки пояснення свідка ОСОБА_12 , дані нею під час розгляду клопотання, не дозволяють зробити однозначний висновок щодо висловлених підозрюваним погроз та вимагання відмовитись від даних нею у цьому кримінальному провадженні показань, оскільки до події правопорушення вона з ОСОБА_5 не була знайома. Жодних доказів про здійснення цих дзвінків саме підозрюваним, матеріали клопотання не містять.

Долучені до клопотання заяви доньок потерпілої - ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підтверджують дані щодо конфліктів та сварок, викликаних експлуатацією господарських приміщень ОСОБА_5 і ОСОБА_13 .

Поряд з цим колегія суддів зауважує, що у мотивувальній частині клопотання слідчого міститься посилання на протоколи допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 а також протоколи пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2019 р. зі свідком ОСОБА_12 та від 13.09.2019 р. зі свідком ОСОБА_18 як докази на обґрунтування вказаної підозри, однак копії вказаних процесуальних документів до цього клопотання долучено не було, що унеможливило перевірку доводів клопотання. Також з клопотання вбачається, що до нього долучено додаток копії матеріалів, кількість аркушів яких слідчим не зазначено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що прокурором не було надано доказів на підтвердження необхідності застосування до підозрюваного саме найбільш суворого виду запобіжного заходу та, відповідно, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зважаючи на вказані обставини, підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його реєстрації та фактичного місця проживання, із встановленням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК. На переконання колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування, буде достатнім для гарантування його належної процесуальної поведінки та запобігання встановленому ризику.

З огляду на викладене, колегія судді приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді, відповідно до ч.3 ст.407 КПК - скасуванню як постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою : АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків до 18 год. 00 хв. 17 листопада 2019 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3