ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 655/72/17
Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-кп/819/450/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.357 КК України
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні кримінальне провадження № 0000027 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Горностаївського районного суду Херсонської області від 13 березня 2019 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Каїри Горностаївського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , що має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, освіта - базова загальна середня, не працюючої, в силу ст.89 КК України такої, що не має судимості,
засуджено: за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирішено питання про процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною і засуджено за те, що вона 25 листопада 2016 року близько 12.30 годин, перебуваючи з дозволу власника в житловому будинку потерпілого ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала з дерев`яної шафи у спальній кімнаті офіційний документ - банківську картку № НОМЕР_1 , видану Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" на ім`я ОСОБА_8 , яку в подальшому використала для вчинення крадіжки грошових коштів потерпілого.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 , порушує питання про скасування вироку з підстав неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів указує, що відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в ст.72 КК України. Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 вчинила злочин до постановлення попереднього вироку Горностаївського районного суду Херсонської області від 31.01.2017 року, яким її засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Також зазначає, що судом не враховано роз`яснення Пленуму Верховного суду України №7 від 21.10.2003 року та Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, які містяться у постанові №754/2749/17 від 27.03.2018 року, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, учинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Враховуючи те, що за злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України, обвинуваченій призначено покарання у виді штрафу, що належить відбувати реально, а за вироком у першій справі застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, то застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань є неможливим, у цьому випадку покарання за вироком у даному провадженні та за вироком від 31.01.2017 року мають виконуватися самостійно. Однак, суд першої інстанції при призначенні покарання не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, а саме ч.4 ст.70 КК України. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та на підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за даним вироком та за вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 13.03.2019 року виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора про скасування вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання та просила ухвалити новий вирок в цій частині, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та її останнє слово, в якому вона не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який вона засуджена, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.357 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і ці висновки суду в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не перевіряє висновки суду першої інстанції в цій частині.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин учинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність,підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.23 «Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами та доповненнями, та у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду №754/2749/17 від 27.03.2018 року, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, учинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Однак цих вимог закону при призначенні покарання судом першої інстанції дотримано не було, а тому призначене обвинуваченій покарання не відповідає вимогам ст.65 КК України, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, ч.2 ст.409, ст.413 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку апеляційним судом в частині призначення покарання.

Як убачається матеріалів провадження, попереднім вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 31.01.2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Вироком цього ж суду від 13.03.2019 року, що оскаржується, ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, який вона вчинила 25.11.2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку від 31.01.2017 року.

Останнім вироком від 13.03.2019 року ОСОБА_7 за ч.1 ст.357 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, що належить відбувати реально.

Але суд першої інстанції не призначив обвинуваченій за сукупністю злочинів остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що останнім вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 13.03.2019 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, яке належить відбувати реально, а попереднім вироком цього ж суду від 31.01.2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, що виключає можливість призначення обвинуваченій за сукупністю злочинів остаточного покарання із застосуванням принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, оскільки в цьому випадку кожен вирок повинен виконуватися самостійно.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання не можна визнати законним та обґрунтованим у зв`язку з порушенням вимог п.1 ст. 413 КПК України, а тому його слід скасувати та ухвалити новий вирок у цій частині.

З цих підстав апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Горностаївського районного суду Херсонської області від 13 березня 2019 щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за даним вироком та за вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 31.01.2017 року щодо ОСОБА_7 - виконувати самостійно.

У решті вирок щодо неї залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2