Справа № 446/579/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

13.03.2015 року слідчий-суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурор ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 11.11.2013 слідчим відділенням Кам`янка-Бузького РВ ГУ МВС України у Львівській області розпочато кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000880 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 11 листопада 2013 року біля 01.40 год., ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , а саме біля банкомату ПАТ 'Кредобанку', відкрито заволодів грошима в сумі 400 гривень в ОСОБА_6 , шляхом зняття їх з його банківської картки ПАТ 'Кредобанк' № НОМЕР_1 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

29 листопада 2013 р. по кримінальному провадженні №0000880 від 11 листопада 2014 року ОСОБА_4 надіслано письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. У вчинення зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Білібіно Магаданською області Російської Федерації, житель АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше судимий, останній раз 21 березня 2011 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ст. 395 КК України до чотирьох років позбавлення волі, судимість в якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доводиться заявою та показами потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

ОСОБА_4 на неодноразові виклики для проведення слідчих дій в СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Львівській області не з`являвся та залишив місце свого проживання, що стало підставою для винесення 06.12.2013 постанови про оголошення його в розшук.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 може в подальшому переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

18.11.2014 ОСОБА_4 було затримано та ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду від 19.11.2014, йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці.

28.11.2014 обвинувальний акт по кримінальному провадженні№0000880 від 11.11.2013 про обвинувачення ОСОБА_4 у

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,скеровано до суду для розгляду по суті.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30.12.2014 підсудність вказаного кримінального провадження визначено за Радехівським районним судом Львівської області.

17.01.2015 ухвалою Радехівського районного суду строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 15.03.2015.

Водночас, вказаною ухвалою Радехівського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000880 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повернуто прокурору для усунення порушень вимог кримінально-процесуального закону.

23.01.2015 прокуратурою району на ухвалу Радехівського районного суду від 17.01.2015 в частині повернення обвинувального акту прокурору, подано апеляційну скаргу.

20.02.2015 ухвалою апеляційного суду Львівської області відмовлено у задоволенні апеляційної скарги прокуратури району та залишено ухвалу Радехівського районного суду від 17.01.2015 без змін.

На даний час, обвинувальний акт та ухвали судів першої та апеляційної інстанції до прокуратури району не надійшли, що унеможливлює усунення недоліків, допущених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000880 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та повторне скерування його до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Таким чином, в строк до 15.03.2015 з об`єктивних причин неможливо розглянути і вирішити справу по суті, в той же час вищевказані ризики продовжують існувати.

З огляду на викладене, у прокурора є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжити свою злочинну діяльність - вчинити нові кримінальні правопорушення, та іншим чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину і його суспільну небезпеку, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання, просила його задовольнити, для того, щоб запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення передбаченої чинним законодавством відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили, просили змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на інший більш м`який.
Суд, заслухавши думку прокурора, яка вважає, що клопотання слід задовольнити, захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , які просять у задоволенні клопотання відмовити та змінити запобіжний захід на більш м`який, вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За змістом ч.2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
У ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також доведено те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вище вказаним ризикам.
При вирішенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінивши в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, наявність ризиків що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також враховуючи те, що станом на даний час обставини, зазначені у вказаних судових рішеннях, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу сторонами не надано, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою визначений підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду від 19.11.2014 та продовженого ухвалою Радехівського районного суду від 17.01.2015 до 15.03.2015 р., слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білібіно Магаданської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, останній раз 21 березня 2011 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ст. 395 КК України до чотирьох років позбавлення волі, судимість в якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, у вигляді тримання під вартою визначений ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.11.2014 та продовжений ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2015 року, вважати продовженим строком на два місяці, тобто до 13 травня 2015 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику СІЗО м. Львів.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.