Справа № 584/1539/19
Провадження №1-м/584/1/19
УХВАЛА
01.11.2019 м. Путивль
Путивльський районний Сумської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,
Міністерство юстиції України в особі Департаменту міжнародного права звернулося до Путивльського районного суду Сумської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України з наступних підстав.
До клопотання доданий весь перелік документів, передбачений ч. 2 ст. 610 КПК України.
Дослідивши надані клопотання і додані документи, заслухавши думку прокурора, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Володимира від 31 серпня 2017 року ОСОБА_4 був засуджений за п.п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (з застосуванням положень ст. 64 КК РФ) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; п. «а» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ (з застосуванням положень ст. 64 КК РФ) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (з застосуванням положень ст. 64 КК РФ) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років; ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. На підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. Строк відбування покарання рахується з 31 серпня 2017 року. Зараховано в строк відбуття покарання час затримання та попереднього тримання ОСОБА_4 під вартою в період з 03 червня 2016 року до 30 серпня 2017 року включно (а.с.5-19).

Вирок набрав законної сили 12.09.2017 (а.с. 23).

Станом на 03 квітня 2019 року ОСОБА_4 відбув 02 роки 10 місяців позбавлення волі, невідбута частина покарання складала 03 роки 07 місяців 29 днів позбавлення волі (а.с. 28).

ОСОБА_4 звернувся з заявою про переведення його для подальшого відбування покарання на територію України (а.с. 24).

Згідно наданих ФКУ «Виправлна колонія № 6 УФСВП Росії по Володимирській області» документам стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, на теперішній час діючих стягнень він не має, характеризується задовільно (а.с. 30, 31).

ОСОБА_4 був засуджений: за п.п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ, так як він вчинив незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою, в значному розмірі, що відповідає ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах; за п. «а» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ, так як він вчинив незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, що відповідає ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб; за п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, так як він вчинив незаконий збут наркотичні засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі, що відповідає ч. 2 ст. 307 КК України - незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах; за ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, так як він вчинив замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») групою осіб за попередньою змовою, у великих розмірах, що відповідає ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України - закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Призначаючи покарання за п.п. «а, б» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ, п. «а» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ Фрунзенський районний суд м. Володимира застосовував положення ст. 64 КК РФ, що відповідає ст. 69 КК України, відповідно з положеннями якої, за наявності належних підстав, суд може призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, а також не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

При призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 69 КК РФ був застосований принцип часткового складання покарань. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів передбачений принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з п. b) ч.1 ст.9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Згідно з ч.1 ст.11 цієї Конвенції у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган:
a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку;
b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;
c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і
d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
У відповідності до вимог ч.ч.3, 4 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Згідно з ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Максимальний строк позбавлення волі згідно з відповідною санкцією становить десять років, і дві третини від нього дорівнюють 6 рокам 8 місяцям позбавлення волі.
Оскільки п. «d» ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року закріплено принцип недопустимості посилення кримінального покарання засудженої особи, а вироком суду Російської Федерації не визначено додаткового покарання, тому, згідно вимог ст. 69 КК України, дотримуючись даної норми, суд вважає за необхідне не призначати додаткове покарання, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у виді конфіскації майна.
Враховуючи, що максимальний строк покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 ч. 3 КК України, становить 6 років і 8 місяців позбавлення волі, а строк покарання, призначений вироком суду Російської Федерації, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду Російської Федерації.

Суд не вбачає підстав для призначення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком суду іноземної держави не призначалось.

Виходячи з вимог ст. ст. 4; 5; 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 - VIII, від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення має бути зарахований у строк визначеного йому покарання з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 становив з часу його затримання і по час набрання вироком Російської Федерації законної сили, а саме з 03 червня 2016 року по 12 вересня 2017 року.

При цьому суд враховує, що після набрання вироком Фрунзенського районного суду м. Володимира Російської Федерації, від 31 серпня 2017 року, законної сили, а саме з 12 вересня 2017 року, перебування ОСОБА_4 в установах тимчасового тримання не є попереднім ув`язненням, а тому він не може бути зарахований у відповідності з ст. 72 ч. 5 КК України в її редакції Закону України № 838 - VIII, від 26 листопада 2015 року, з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Таким чином відносно ОСОБА_4 необхідно привести у відповідність з законодавством України вирок Фрунзенського районного суду м. Володимира від 31 серпня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 9 - 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 602, 603, 606, 609, 610 КПК України, суд,-

постановив:

Привести у відповідність із законодавством України вирок Фрунзенського районного суду м. Володимира Російської Федерації від 31 серпня 2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, Україна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважати ОСОБА_4 засудженим:

за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 5 років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань вважати ОСОБА_4 засудженим до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31 серпня 2017 року.

На підставі ст. ст. 4; 5; 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 - VIII, від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_4 зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 червня 2016 року по 12 вересня 2017 року, включно, з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, захисником та прокурором до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1