Справа № 357/6913/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001432 від 21.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єнакієве, Донецької області, не працюючого, одружений, із повною загальною середньою освітою, має на утриманні двох малолітніх дітей 2014 та 2015 років народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 19.02.2019 Володарським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив незаконно, шляхом обману заволодіти коштами, що знаходились у малолітньої ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до малолітньої ОСОБА_5 та попросив віддати усі наявні у неї грошові кошти, та при цьому повідомив завідомо неправдиві відомості про те, що поверне вказані грошові кошти її мамі, з якою начеб-то знайомий.

У подальшому малолітня ОСОБА_5 , добросовісно помиляючись у тому, що ОСОБА_4 знайомий з її матір`ю та поверне останній наявні у неї грошові кошти, віддала йому грошову купюру номіналом 200 грн., належну ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 отримавши кошти від малолітньої ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, а незаконно здобутими грошима розпорядився на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 200 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. При цьому зазначив, що грошові кошти попросив, оскільки не мав останніх. Щиро розкаюється у скоєному просить суд суворо не карати.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно .
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений умисний злочин проти власності середньої тяжкості, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди та повне відшкодування завданих збитків.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно. Даних про схильність ОСОБА_4 до порушень громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності стороною обвинувачення суду не надано. Обвинувачений одружений, проживає разом з сім`єю, має на двох малолітніх дітей 2014 та 2015 років народження.
Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий. Виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та становить високу небезпеку для суспільства.
Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення намагається вести соціальний спосіб життя. Водночас суд враховує, що відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного злочину оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.
З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину який, негативно та критично ставиться до своїх протиправних дій, готовий нести відповідальність за вчинене, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, визнання вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Крім того враховуючи, що обвинувачений відшкодував потерпілому завдані злочином збитки суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає вказану обставину як пом`якшуючу покарання.
Крім того відповідно до ч. 2 ст. 66 України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину наявність на фактичному утриманні у обвинуваченого двох малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на викладене, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним та іншими нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, розмір якого має бути ближчим до мінімального.
При цьому суд, з урахуванням усіх наведених вище обставин, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі відсутній.
Речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, і призначити покарання:
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі відсутній.
Речові докази у справі відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1