Провадження № 1-кс/201/5812/2019
УХВАЛА

27 вересня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, а саме на: автомобіль марки «RANGE ROVER» білого кольору з н.м. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , автомобіль «RANGE ROVER» білого кольору з н.м. А7000ОК номер шасі НОМЕР_2 .

Слідчий клопотання підтримав та надав заяву, в якій просив проводити судове засідання без засобів технічної фіксації.

Дослідивши клопотання та надані докази, приходжу до висновку про те, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Соборного ВП ДВР ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001771 за ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України. Однак суду не надано належних та достатніх доказів, як наявності підстав для накладення арешту на майно, так і достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, не було проведено відповідного експертного дослідження, яке б могло підтвердити чи спростувати факт втручання в цілісність номерних знаків агрегатів автомобіля.

Слідчий суддя звертає увагу на низькій рівень підготовки матеріалів клопотання слідчим, оскільки копії документів надані без належного завірення і такої якості, яка унеможливлює їх правильне прочитання та сприйняття змісту, що свідчить про нехтування слідчим своїми обов`язками, встановленими ст. 40 КПК України та нівелювання завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України.

Крім того, у клопотанні не зазначені конкретні підстави застосування арешту, відсутні будь-які докази завдання шкоди та розміру даної шкоди, а також не доведено розумність та співмірність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 110, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1