Провадження № 1-кп/760/180/19
Справа № 760/1782/13
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві об`єднане кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 17.12.2012 року та № 0000001 від 21.11.2012 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст. 368 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 і ОСОБА_7 обвинувачуються в наступному.

ОСОБА_8 06.03.2012 року наказом Міністра оборони України № 125 призначений на посаду директора державного підприємства Міністерства оборони України « Укрконверс». З 02 до 24 квітня 2012 року на посаді заступника директора підприємства Міністерства оборони України « Укрконверс» працював ОСОБА_7 , якого наказом Міністра оборони України № 275 від 23.04.2012 року призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора державного підприємства МОУ « Укрвійськбуд», що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Вінницька, 14/39.

Відповідно до п.6.5 Статуту даного підприємства п.п.1,2.3 Контракту з керівником ДП МО України « Укрконверс» ОСОБА_8 будучи директором ДП « Укрконверс» уповноважений здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання та збереження закріпленого за підприємством державного майна, укладати господарські та інші угоди, забезпечувати дотримання порядку укладання договорів оренди нерухомого майна, закріпленого за підприємством, діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах, та організаціях, видавати доручення. Відкривати рахунки в банках, накладати на працівників стягнення, видавати накази та інші акти, давати вказівки обов2язкові для всіх підрозділів і працівників підприємства, розпоряджатися коштами та майном підприємства відповідно до чинного законодавства та несе повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, а також за збереження та ефективне використання державного майна, закріпленого за підприємством та ефективне використання державного майна, закріпленого за підприємством, у зв`язку з цим постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являється службовою особою.

У серпні 2012 року тимчасово виконуючому обов`язки директора ДП МО України « Укрвійськбуд» ОСОБА_7 було повідомлено ОСОБА_8 про визнання за державним підприємством МО України « Укрконверс» права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: Київська обл. м.Біла Церква,218Є, у якого виник злочинний умисел на збагачення за рахунок чужого майна шляхом вимагання та одержання хабара від ОСОБА_9 із залученням до вказаного злочину іншого співучасника ОСОБА_8

08.02.2012 року Господарським судом м.Києва у справі № 8/038-09/11 прийнято рішення відповідно до якого за Міністерством оборони України визнано право власності на об`єкти нерухомості, які розташовані у АДРЕСА_5 та зобов`язано попереднього власника передати це майно до ДП МО України « Укрконверс».

У зв`язку з набранням зазначеним рішенням суду законної сили в один з днів травня 2012 року ОСОБА_8 прибув за вищевказаною адресою, де зустрівся з ОСОБА_9 , який займав разом з іншими трьома особами будівлю для здійснення підприємницької діяльності. Під час розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що на даний час власником будівлі є ДП МО України « Укрконверс», а тому йому необхідно приїхати до м. Києва для вирішення питання щодо подальшого зайняття даного приміщення на законних підставах.

В один з днів третьої декади травня 2012 року ОСОБА_9 розуміючи вимогу нового власника на необхідність укладення договору оренди нерухомого майна, прибув до директора ДП « Укрконверс» ОСОБА_8 за адресою: м. Київ, вул. Вінницька, 14/39, де між ними у присутності ОСОБА_7 була узгоджена щомісячна плата за оренду приміщення, яке займають 4 особи у розмірі 6 000 гривень.

Після цього, в один із днів червня 2012 року ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 розуміючи, що укладення договору оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_5 залежить від останнього, вирішили незаконно збагатитися шляхом одержання хабара від ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 розробив схему одержання хабара, у подальшому її змінював, визначав умови за яких буде укладено договір оренди, доводив це до відома ОСОБА_8 та керував діями останнього, тим самим, виступив організатором одержання хабара.

12.06.2012 року ОСОБА_8 з метою оформлення права власності на об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_5 звернувся з листом до Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації та надав вказані рішення судів. В цей же день він зустрівся із ОСОБА_9 в м. Біла Церква, де діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі коштів для укладення договору оренди та обговорення умов із ОСОБА_7 .

У період з червня по серпень 2012 року на вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_9 приїжджав до них за адресою: АДРЕСА_6 , де під час зустрічей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 наполягали на передачі коштів за укладення договору оренди, тому ОСОБА_9 усвідомлюючи злочинність їх дій, звернувся до Служби безпеки України.

27.08.2012 року ОСОБА_9 прибув до адміністративної будівлі ДП МО України « Укрконверс» до ДП МО України « Укрвіськбуд» за адресою: м.Київ, вул.Вінницька,14/39, де зустрівся із ОСОБА_8 , який привів його до кабінету ОСОБА_7 , та діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 почав висловлювати погрози ОСОБА_9 з наміром виставити охорону та вигнати усіх наймодавців приміщення, тим самим створити перешкоди для підприємницької діяльності осіб, що займають будівлю, оскільки ОСОБА_9 не виконав свої зобов`язання і не передав кошти. Після цього, ОСОБА_7 повідомив, що тепер з травня 2012 року за кожен місяць необхідно передавати по 8 000 гривень, що відповідно складає 32000 гривень. Саме після того, як він передасть вказані гроші, він надасть команду ОСОБА_8 на укладення договору оренди.

30.08.2012 року ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 і ОСОБА_7 прибув до них на зустріч у приміщення за адресою: : АДРЕСА_6 , де зустрівся із ОСОБА_7 у його службовому кабінеті, та повідомив, що він приїхав із грошима і може їх віддати. На що останній з метою не викриття злочинних дій, повідомив ОСОБА_9 , що кошти необхідно перерахувати на рахунок підприємства, яке було зазначено на бланку договору про надання юридичних послуг.

31.08.2012 року ОСОБА_9 виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_8 і ОСОБА_7 щодо надання їм хабара у розмірі 32 000 гривень, перерахував вказану суму на особовий рахунок № НОМЕР_1 ТОВ « ІФТ Розенхайм Україна» відкритий в АТ « Сбербанк Росії».

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України як одержання службовою особою у співучасті з ОСОБА_7 хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням хабара.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.27, ч.3 ст.368 КК України як організацію вимагання та одержання хабара у співучасті з ОСОБА_8 за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, керував підготовкою та вчиненням указаного злочину, та вчинив одержання хабара за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням хабара.

26.02.2019 року під час судового розгляду прокурор змінив пред`явлене обвинувачення в якому зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується в одержанні службовою особою хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара та інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням хабара, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується в організації одержання службовою особою хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара та інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням хабара, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.368 КК України

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що з березня 2012 року він працював на посаді директора ДП « Укрконверс», яке на той час було в стадії банкрутства. Оскільки приміщення не було, він сидів в одному кабінеті із ОСОБА_7 . Його посадові обов`язки не надавали права на укладення договорів оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки площа цього приміщення перевищувала 200 кв.м. і тому договір повинен був укладатися з Фондом державного майна. У травні 2012 року він познайомився із ОСОБА_9 , коли приїхав подивитися майно, яке належало за рішенням суду ДП « Укрконверс». Під час зустрічі останній повідомив, що він, та ще декілька підприємців займають зазначене приміщення, договір оренди був відсутній. Він пояснив ОСОБА_9 про те, щоб той приїхав до м. Києва з метою вирішення питання оренди у встановленому законом порядку, та попросив привезти всі документи необхідні для підготовки укладення договору. Питання по оплаті за оренду вони не обговорювали, тому що це не в його компетенції, але оскільки площа приміщення йому була відома, на запитання ОСОБА_9 він сказав, що це буде приблизно 6000-8000 гривень. Через один чи два тижні ОСОБА_9 приїхав до нього, але ніякі документи не привіз. Він роз`яснив ОСОБА_9 , що тільки Фонд державного майна може укладати договори оренди площею більш ніж 200 кв.м, і тому йому необхідно звертатися тільки до них. Ніякі гроші у ОСОБА_9 не вимагав, хабар не отримував, приводу для надання хабара не давав, те що відбулося це провокація. Коли у серпні 2012 року йому подзвонив ОСОБА_9 і повідомив, що перерахував гроші за договором, про що просив довести до відома ОСОБА_7 , він запропонував передзвонити йому самому, оскільки про який договір і про які гроші йде мова, йому невідомо.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні також не визнав і пояснив, що з 2012 року тимчасово виконував обов`язки директора ДП« Укрвійськбуд». ОСОБА_8 деякий час займав разом із ним службовий кабінет, через брак приміщень. Від ОСОБА_8 був обізнаний про юридичну тяганину щодо повернення у державну власність цілісного майнового комплексу в АДРЕСА_5 . Бачив як неодноразово до ОСОБА_8 приїздив ОСОБА_9 і вони спілкувалися з приводу укладення договору оренди вищезазначеного приміщення. Від ОСОБА_8 він дізнався, що ОСОБА_9 не здійснює будь-яких заходів щодо підготовки необхідної документації для подальшого укладення договору оренди. В черговий приїзд ОСОБА_10 коли вони спілкувались, він зрозумів, що той дійсно не має наміру укладати договір оренди. Приблизно через три місяці ОСОБА_9 знову приїхав, сказав, що привіз гроші, наполягав віддати їх в кабінеті, але він відмовився. Він рекомендував ОСОБА_9 юридичну допомогу, для вирішення питання укладення договори оренди згідно вимог законодавства, на що останній погодився, але в наступному поводив себе дивно, пропонував наполегливо гроші для вирішення питання подальшого перебування у приміщенні по АДРЕСА_5 . Ніякі гроші від ОСОБА_9 він не отримував, хабар у розмірі 32 000 гривень не вимагав.

В ході судового слідства як доказ сторони обвинувачення було допитано свідків.

Так, свідок ОСОБА_9 суду показав, що у травні 2012 року до м. Біла Церква приїхав ОСОБА_8 , показав рішення суду, повідомив, що приміщення, яке він, та ще три підприємця займають, перебуває у державній власності, і тому необхідно вирішити питання з орендою, та попросив приїхати в м. Київ. Він неодноразово приїжджав до Києва де зустрічався із ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які пропонували ціну за оренду приміщення, а коли він зрозумів, що вони вимагають від нього хабар, порадившись із орендарями, змушений був звернутися до Служби безпеки України з відповідною заявою. До заяви він додав диктофон із записом розмов з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на підтвердження вимагання хабара. Коли йому була озвучена сума оренди 32 000 гривень він перерахував власні грошові кошти за допомогою працівників СБУ на вказаний ОСОБА_7 через свого підлеглого, рахунок. Пізніше слідчий повернув йому грошові кошти, які він витратив на свої потреби.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що приблизно в серпні-вересні 2012 року працював заступником директора фірми « ІФТ Розенхайм». Його знайомий ОСОБА_14 попросив зняти грошові кошти в сумі 32 000 гривень, які надійдуть на рахунок фірми, та передати йому. Вказану суму грошей було знято працівником фірми ОСОБА_15 по чековій книжці, які він передав йому біля метро « Лівобережна» в пакеті. Гроші він не рахував , та передав ОСОБА_16 . Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_14 і сказав, що не може зустрітися із людиною, якій необхідно передати пакет з грошима, та повернув пакет із грошима назад. Коли подзвонили з СБУ він передав пакет з грошима слідчому, що це за гроші йому невідомо.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що до СБУ із заявою звернувся ОСОБА_9 про те, що у нього вимагають хабар за укладення договору оренди приміщення. Він оформив матеріал та проводив оперативно- розшукові заходи. Разом із заявою ОСОБА_9 передав диктофон із записом розмов між ним та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 на якому було зафіксовано вимога про надання неправомірної вигоди. Було заведена ОРС, в апеляційному суді були отримані ухвали на проведення негласних слідчих дій. Грошові кошти ОСОБА_9 були вручені, про що складався протокол. Хто особисто отримував у фінчасті грошові кошти , не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що у травні 2012 року зі слів ОСОБА_9 їй стало відомо про те, що приїжджали власники приміщення для укладення договору оренди. Вона на той час орендувала приміщення, приблизно 200 кв.м., де здійснювала підприємницьку діяльність. ОСОБА_9 казав, що спочатку сума оренди визначена була 6000 гривень, потім 8 000 гривень, казав, що необхідно сплатити оренду за 4 попередні місяці. Потім він казав, що буде укладати договір про надання юридичних послуг. На той час вона перебувала у пологовому будинку, тому повністю довіряла ОСОБА_9 у вирішенні питання оренди. Також він говорив, що у нього вимагають гроші за укладення договору оренди, але ніякі кошти вона йому не давала.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що в 2012 році він працював водієм у ОСОБА_20 . Зі слів охоронника йому відомо, що приїжджали нові власники приміщення, однак питаннями оренди не цікавився. Про обставини вимагання хабара у ОСОБА_9 йому невідомо.

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що у 2012 році тимчасово виконував обов`язки директора Департаменту економічної та господарської політики МО України, знав що ОСОБА_7 очолював підприємство» Укрвійськбуд», про ОСОБА_8 не пам`ятає. Про обставини вимагання хабара у ОСОБА_9 йому нічого невідомо. З приводу майна, яке знаходилось в м. Біла Церква йому також нічого невідомо. Пояснив, що орендні відносини згідно чинного законодавства регулювались через Фонд державного майна, тому він вважає, що укладення договорів оренди не було в компетенції ОСОБА_7 чи директора ДП « Укрконверс».

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що у 2012 році він працював юрисконсультом ДП « Укрвійськбуд». До нього зайшов ОСОБА_9 і попросив типовий договір про надання юридичних послуг, сказав, що він від керівництва. Він надав йому бланк такого договіру, і більше цю людину не бачив.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що про обставини вимагання хабара ОСОБА_11 і ОСОБА_12 йому нічого невідомо. Йому подзвонив невідомий чоловік і попросив надати юридичні послуги. Оскільки він цим не займається, то порадив звернутися до свого знайомого ОСОБА_13 . Через деякий час після цього йому подзвонив ОСОБА_24 , вони зустрілись і він передав йому пакет.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що ні Граба, ні ОСОБА_11 він не знає. ОСОБА_13 попросив його зняти гроші в банку « Сбербанк Росії», оскільки він іноді виконував якісь доручення ТОВ «« ІФТ Розенхайм Україна». По чековій книжці зняв суму 30 000 гривень і передав їх ОСОБА_13 .

Органом досудового розслідування в основу обвинувачення покладено наступні докази:
- постанова від 04.09.2012 року відповідно якої порушено кримінальна справа щодо директора ДП МО України « Укрконверс» ОСОБА_8 та тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП МО України « Укрвійськбуд» ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України/т.1 а.с. 2-3/;
-заява ОСОБА_9 на ім.»я заступника начальника Управління- начальника ГВ БКОЗ УСБУ у м.Києві від 27.08.2012 року про вимагання ОСОБА_8 і ОСОБА_7 грошових коштів/ т.1 а.с.20-21/;
- копія квитанції № 103370 01/1 від 31.08.2012 року про перерахування ОСОБА_9 на адресу ТОВ « ІФТ Розенхайм» 32 000 гривень/ т.1 а.с. 24/;
- додаток до заяви ОСОБА_9 від 28.08.2012 року / т.1 а.с. 31/;
-заява ОСОБА_9 на ім.»я заступника начальника Управління- начальника ГВ БКОЗ УСБУ у м.Києві від 31.08.2012 року про вимагання ОСОБА_8 і ОСОБА_7 грошових коштів/ т.1 а.с.35-36/;
- наказ Міністра оборони України № 275 від 23.04.2012 року про призначення тимчасово виконуючим обов`язки директор ДП МО України « Укрвійськбуд» ОСОБА_7 / т.1 а.с. 52-53/;
- наказ Міністра оборони України № 125 від 06.03.2012 року про призначення ОСОБА_8 на посаду директора ДП «Укрконверс»/ т.1 а.с. 57/;
- контракт з керівником ДП « Укрконверс» ОСОБА_8 від 06.03.2012 року / т.1 а.с. 58- 65/;
- наказ директора ДП МО України « Укрвійськбуд» № 41/к від 24.04.2012 року ОСОБА_7 про початок виконання обов`язків тимчасово виконуючого обов`язки директора зазначеного підприємства/ т.1 а.с. 94/;
- протокол явки з повинною від 04.09.2012 року ОСОБА_8 відповідно до якого останній добровільно повідомив про вчинений ним злочин - отримання хабара від ОСОБА_9 /т.1 а.с. 113/;
- копія рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2012 року по справі № 8/038-09/11 про визнання за Міністерством оборони України право власності на нежитлову будівлю 871,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 /т.1 а.с.176-178/;
- протокол огляду носія інформації флеш карта пам`яті « Kingston data travel 4 GB», вилучена в службовому кабінеті ОСОБА_7 на якій виявлено файл з назвою « 30.07. Пояснення. Doc.» який створено 30.07.2012 року та змінено 01.08.2012 року, він являє собою інформаційну записку,на адресу Департаменту економічної та господарської діяльності МО України за підписом директора ДП « Укрконверс» ОСОБА_8 та містить наступні слова» Отримана заяви від СПД ОСОБА_9 щодо заключення договору оренди нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 »/ т.2 а.с. 13-14/;
- інформаційна записка ОСОБА_8 на ім.»я ТВО директора Департаменту економічної та господарської діяльності МО України ОСОБА_21 яка міститься на флеш карті пам`яті файл з назвою« 30.07. Пояснення. Doc.» / т.2 а.с. 15-22/;
- постанова про визнання речовими доказами флеш-карту пам`яті« Kingston data travel 4 GB» та конверт із флеш-картою/ т.2 а.с. 25-26/;
- копія договору від 30.08.2012 року в якому зазначено що між ОСОБА_9 та ТОВ «« ІФТ Розенхайм», в особі директора ОСОБА_26 укладено договір про надання юридичних послуг, оплата за послуги складає 32 000 гривень з підписом ОСОБА_26 , підпис ОСОБА_9 відсутній/ т.3 а.с. 34-36/;
-протокол огляду від 04.09.2012 року згідно якого було оглянуто квитанцію № 103370/01/0 від 31.08.2012 року про сплату ОСОБА_9 480 гривень послуги банку та квитанція № 103370 01/0 від 31.08.2012 року про перерахування на рахунок № НОМЕР_1 ТОВ ««« ІФТ Розенхайм», грошових коштів у сумі 32 000 гривень в якості оплати за надані послуги / т.3 а.с. 37-38/;
-постанова про визнання речовими доказами вищезазначених квитанцій/ т.3 а.с. 38/;
-протокол перегляду оптичного диску з роздруківкою розмов за результатами прослуховування мультимедійного файлу 1 /2012 05 22 10 46 50// ВК1МUX146643. Wav» 22.05.2012 року між Грабом, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з якого вбачається, що розмова йде про оцінку приміщень, про надання документів всіх підприємців, які використовують приміщення для укладення договору оренди з Фондом державного майна/ т.3 а.с. 64-74/;
- протокол перегляду оптичного диску з роздруківкою розмов за результатами прослуховування мультимедійного файлу 5/1013/ ВК1МUX146643. Wav» між ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_27 з якого вбачається, що розмова йде про укладення тимчасового договору оренди до проведення оцінки майна, про необхідність зробити технічну документацію, та обговорюються можлива ціна оренди / т.3 а.с. 75-83/;
- протокол очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 12.10.2012 року з якого вбачається, що ОСОБА_9 стверджує що від нього вимагався хабар у розмірі 32 000 гривень, ОСОБА_8 про це повністю заперечує / т.3 а.с.84-90/;
- протокол огляду від 11.09.2012 року з якого вбачається. що був проведений огляд пакету білого кольору з пояснювальною запискою» грошові кошти в сумі 30 700 гривень надані свідком ОСОБА_13 05.09.2012 року» та ксерокопії купюр/ т.3 а.с. 108-131/;
-постанова від 12.09.2012 року про визнання речовими доказами 61 купюру номіналом по 500 гривень та одну купюру номіналом 200 гривень, з якої вбачається, що вони приєднані до матеріалів кримінального провадження № 12400011, а потім передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 /т.3 а.с. 135-136 /;
- копія наказу директора ТОВ « ІФТ Розенхайм» ОСОБА_28 № 3/ОС від 17.06.2012 року про призначення ОСОБА_13 заступником директора ТОВ «« ІФТ Розенхайм»/ т.3 а.с. 142/;
-протокол за результатами проведення оперативно- розшукового-технічного заходу за оперативно- розшуковою справою від 10.09.2012 року з розмовою, як зазначено в протоколі двох чоловіків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 / т.4 а.с.5-9/, між ОСОБА_7 ОСОБА_8 та заявником /т.4 а.с. 9- 14/, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 / т.4 а.с.14-18/, між двома співрозмовниками/ а.с. 18- 20/;
-протокол за результатами проведення оперативно- розшукового-технічного заходу за оперативно- розшуковою справою від 08.10.2012 року, як зазначено в протоколі розмова між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 /т.4 а.с. 25-29/;
- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з якого вбачається, що фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів не знайдено / т.4 а.с. 155/;
- протокол огляду від 20.09.2012 року відповідно до якого оглянута інвентаризаційна справа № 189 на нежитлову будівлю мікрорайон» Гайок» № 218 в м. Біла Церква/т.4 а.с 168/;
- протокол виїмки від 11.10.2012 року з якого вбачається, що була проведена виїмка документів ПАТ « Сбербанк Росії», а саме грошових чеків на підстави постанови Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2012 року/ т.4 а.с. 195-196»;
- протокол огляду від 22.10.2012 року з якого вбачається, що проводився огляд руху грошових коштів по особовому рахунку ТОВ «« ІФТ Розенхайм»/, відкритого в АТ « Сбербанк Росії», 31.08.2012 року на рахунок від ОСОБА_9 надійшли грошові кошти в сумі 32 000 гривень. 03.09.2012 року суму 30720 гривень знято ОСОБА_15 /т.4 а.с. 198/;
-протокол огляду від 30.10.2012 року з якого вбачається. що були оглянуті роздруківки телефоних з`єднань, які свідчать про телефонні розмови, які відбувались 30.08.2012 року та 03.09.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 /т.5 а.с. 10-11/;
- протокол огляду документів від 15.09.2012 року згідно якого під час обшуку у ОСОБА_8 було виявлено аркуш паперу/факс/ від ОСОБА_9 адресований директору ДП « Укрконверс» ОСОБА_8 про надання дозволу на укладення договору оренди майна за адресою: АДРЕСА_5 , датований 25.07.2012 року/ т.7 а.с. 196/;
-висновок експерта № 46/4 від 21.11.2012 року згідно якого на наданих на дослідження носіях інформації містяться аудіо та відео файли. Відповісти на питання чи проводився запис наданих фонограм, аудіо та відеозаписів безперервно, чи зазнавали вони змін, неможливо. У фонограмах, аудіо та відеозаписах наданих на дослідження присутній голос та усне мовлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Встановити чи присутній голос та усне мовлення ОСОБА_7 неможливо./ т.8 а.с.10-23/;
Безпосередньо ретельно дослідивши надані стороною обвинувачення докази суд прийшов до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.27, ч.3 ст.368 КК України не знайшло свого підтвердження.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в обґрунтування своєї невинуватості зазначив, що жодної вимоги щодо надання неправомірної вимоги ОСОБА_9 за укладення договору оренди нежитлового приміщення, не висував, оскільки питання щодо укладення такого договору не міг вирішувати відповідно до вимог закону.

Дійсно, ОСОБА_8 був призначений на посаду директора ДП «Укрконверс»/ наказом Міністра оборони України № 125 від 06.03.2012 року, з ним був укладений контракт від 06.03.2012 року, він був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто являвся службовою особою..
Відповідно до п.2.3 зазначеного Контракту, п.6.5 Статуту ДП МО України « Укрконверс» як директор ОСОБА_8 зобов`язаний був серед іншого забезпечити дотримання порядку укладання договорів оренди нерухомого майна, закріпленого за Підприємством, та вжиття заходів щодо погашення заборгованості з орендної плати.
Як вбачається з рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2012 року по справі № 8/038-09/11 за Міністерством оборони України було визнано право власності на нежитлову будівлю 871,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 .
Після цього, як, пояснював обвинувачений ОСОБА_29 , він разом з юристом ОСОБА_27 поїхав у м. Біла Церква з метою з`ясування, яким чином, і ким використовується вказане приміщення, де і познайомився із ОСОБА_9 . Під час цієї зустрічі, як зазначав ОСОБА_8 та підтвердив ОСОБА_9 мова йшла про необхідність надання відповідних документів осіб-підприємців,які користувались приміщенням, для підготовки укладення відповідно договору оренди, який згідно закону повинен укладатися Фондом державного майна України, та зробити оцінку цього майна. А для цього ОСОБА_9 мав приїхати до Києва, і всі наступні зустрічі відбувались за домовленістю в м. Києві.
Так, відповідно до ст.2 Закону України « Про оренду державного майна» від 10.04.1992 року орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст.4 цього Закону серед іншого до об`єктів нерухомого майна належить нерухоме майно Збройних Сил України. Одним з орендодавців такого майна, відповідно до ст.5 Закону є Фонд державного майна України,його регіональні відділення та представництва- щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є площею більш ніж 200 кв.м.
Загальна ж площа приміщення, яке належало Міністерству оборони України складає більш ніж 800 кв.м. Доказів того, що намір укладати договір оренди мали всі суб`єкти підприємницької діяльності, які на той час користувалися приміщення, а їх було 4 особи, в тому числі ОСОБА_9 в ході судового слідства не здобуто. Питанням укладення договору оренди займався ОСОБА_9 , який на той час, як свідчать дані Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- фізичною особою- підприємцем не являвся.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 не наділений був правом укладати договір оренди нежитлової будівлі 871,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 , на що він неодноразово наголошував ОСОБА_9 і останній мав звертатися для укладенні договору оренди до Білоцерківського регіонального відділення Фонду державного майна України.
Сторона обвинувачення як на один з доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на явку з повинною, яку останній написав добровільно. Між тим, суд не може визнати даний доказ допустимим, оскільки відібрання явки з повинною є слідчою дією, а відповідно до ч.4 ст.223 КПК України проведення слідчих/ розшукових/ дій у нічний час / з 22.00 до 6.00 години/ не допускається., за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного. Протокол явки з повинною від 04.09.2012 року складений у період часу з 02.20 год. до 02.47 год. в той час коли ОСОБА_8 , як він пояснював, знаходився з 03.09.2012 року з 14.00 год. до 23.00 год. у відділі боротьби з корупцією та організованою злочинністю Управління СБУ у м. Києві, а потім був доставлений до військової прокуратури, де він під тиском змушений був написати явку з повинною.
Суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_9 оскільки під час допиту в судовому засіданні, він не міг чітко і зрозуміло пояснити, де і при яких обставинах, в якій формі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 вимагали у нього хабар, він не зміг пояснити походження грошових коштів, які, як він пояснив, перерахував за допомогою працівників СБУ на рахунок ТОВ «« ІФТ Розенхайм»/.В наступному йому гроші було повернуто і він їх витратив на власні потреби, хоча в матеріалах справи є постанова про визнання грошових коштів речовими доказами, та розписка ОСОБА_9 про отримання від слідчого грошових коштів в сумі 30700 гривень, які він зобов`язався зберігати до прийняття остаточного рішення по справі. Також свідок ОСОБА_9 пояснив, що він записував всі розмови з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 на диктофон за власною ініціативою, ще до звернення із заявою до СБУ і саме на них зафіксовано вимагання у нього хабара. Ці записи він передав разом із заявою до СБУ. Між тим, сторона обвинувачення не надала суду такого запису розмов, хоча свідок ОСОБА_17 , суду пояснив, що заяву ОСОБА_9 та диктофон із записом він передавав слідчому.

Покази свідка ОСОБА_9 в частині належності йому грошових коштів в сумі 32 000 гривень, які він перерахував в якості хабара, підтверджуються постановою слідчого про визнання їх речовими доказами та повернення ОСОБА_9 на відповідальне зберігання і суд приймає їх до уваги. Тоді як покази свідка ОСОБА_17 про те, що грошові кошти отримувались у фінчасті та вручались ОСОБА_9 про що складався відповідний протокол спростовуються показами ОСОБА_9 , а також матеріалами кримінального провадження і суд їх до уваги не приймає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 ОСОБА_23 ОСОБА_25 не підтвердили, що кошти у розмірі 32 000 гривень, які надійшли на банківський рахунок, були призначені для ОСОБА_8 і ОСОБА_7 і що вони повинні були їм передати ці гроші.

Свідок ОСОБА_18 повідомила суд про обставини, які були їй відомі зі слів ОСОБА_9 особисто про обставини вимагання хабара їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_30 повідомив суд, що йому нічого невідомо щодо вимагання хабара у ОСОБА_9 , з обвинуваченими він не знайомий.

Свідки ОСОБА_21 ОСОБА_25 ОСОБА_22 також не обізнані про обставини вимагання хабара, вони не надали пояснень, які б підтвердили вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Крім того, судом були досліджені відеозаписи, на яких зафіксовані зустрічі 27.08.2012 року, 30.08.2012 року та 03.09.2012 року ОСОБА_10 ОСОБА_8 та згідно наданих показів ОСОБА_9 , а також згідно опису наданих відеоматеріалів , третьою особою на записах є ОСОБА_7 .

З переглянутих відео файлів суд не встановив факт вимагання хабара від ОСОБА_9 в сумі 32 000 гривень за укладання договору оренди нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 . Тоді як з боку ОСОБА_9 мало місце провокування обвинувачених на отримання готівкових коштів. Під час розмов з ОСОБА_8 він намагався зводити розмову до передачу грошей в кабінеті, тоді як ОСОБА_8 йому постійно наголошував на тому, що йому потрібні документи для проведення оцінки майна, та що договір оренди повинен укладатися із фондом державного майна, що його завданням є привести використання приміщення відповідно до закону.

На відеозаписах де окрім ОСОБА_8 і ОСОБА_9 була присутня третя особа, яку через неякісний запис неможливо ідентифікувати як ОСОБА_7 , однак на якого вказує ОСОБА_9 . Між тим, згідно висновку експерта № 46/4 від 21.11.2012 року у фонограмах, аудіо та відеозаписах наданих на дослідження присутній голос та усне мовлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а встановити чи присутній голос та усне мовлення ОСОБА_7 неможливо.
Оцінюючи доказ сторони обвинувачення -протокол огляду роздруківки телефоних з`єднань, від 30.10.2012 року який свідчить про телефонні розмови, що відбувались 30.08.2012 року та 03.09.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , то суд не вважає його доказом на підтвердження винуватості обвинувачених.
Інформаційна записка ОСОБА_8 на ім.»я ТВО директора Департаменту економічної та господарської діяльності МО України ОСОБА_21 яка міститься на флеш карті пам`яті файл з назвою« 30.07. Пояснення. Doc. підтверджує, що у ОСОБА_8 не було повноважень на укладення договору оренди будівлі у м. Біла Церква, тому після звернення до нього ОСОБА_9 з листом про надання дозволу на укладення договору оренди, він звернувся до Департаменту економіки та господарської діяльності МО України, якому підпорядковувався, для узгодження питання. Суд вважає, що даний доказ не містить підтвердження винуватості ОСОБА_8 в інкриміномуваному правопорушенні, а тому не приймає його до уваги.
Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, передбаченому КПК.
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією і законами України.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальній справі є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.2 тач.3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Під час судового розгляду встановлено, що з ухвал Апеляційного суду м. Києва № 01-7904 цт та № 01-7905цт від 27.08.2012 року про надання дозволу на тимчасове обмеження прав обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , заявника ОСОБА_9 , а саме на втручання у приватне спілкування особи, яке проводиться без її відома, не знято гриф секретності і вони не були відкриті стороні захисту та не були предметом дослідження судом.
Як зазначено у постанові Верховного суду України від 16.03.2017 року № 5-364кс16, яка підтримана Великою палатою Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 751/7557/15-к.відповідно до частини другої статті 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь?які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази ( частини одинадцята, дванадцята статті 290 КПК).
Отже, з вищенаведених положень вбачається, що не відкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.
Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 11.12.2008 року у справі « Мирилашвілі проти Росії» було зазначено, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що докази надані стороною обвинувачення, а саме : протокол за результатами проведення оперативно- розшукового-технічного заходу за оперативно- розшуковою справою від 10.09.2012 року та протокол за результатами проведення оперативно- розшукового-технічного заходу за оперативно- розшуковою справою від 08.10.2012 року є недопустимими доказами.
Оцінюючи як доказ сторони обвинувачення доказ- протокол огляду від 22.10.2012 в якому зафіксовано огляд виписки руху грошових коштів по особовому рахунку ТОВ «« ІФТ Розенхайм»/, відкритого в АТ « Сбербанк Росії», згідно якого 31.08.2012 року на рахунок від ОСОБА_9 надійшли грошові кошти в сумі 32 000 гривень, а 03.09.2012 року суму 30720 гривень знято ОСОБА_15 для купівлі товарів, оплату послуг та за виконані роботи, суд прийшов до висновку, що хоча він частково і підтверджує покази свідка ОСОБА_9 і ОСОБА_13 однак він не доводить причетність обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 до вимагання та отримання хабара.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим, і вмотивованим.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94КПК.
Суд, безпосередньо дослідивши, та оцінивши в судовому засіданні сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору допустимості та достатності, дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.368 КК України свого підтвердження не знайшло, і вони підлягають виправданню у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт накладений на майно обвинувачених необхідно скасувати.
Відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді застави. Відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави повертається обвинуваченому після припинення дії цього запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368,370, 373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.368 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.
Запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 скасувати, грошові кошти внесені у вигляді застави заставодавцем ОСОБА_31 по квитанції № 13143.386.1 17.09.2012 року у розмірі 68 000гривень за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по квитанції від 14.09.2019 року у розмірі 68 000 гривень повернути заставодавцям.
Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_8 : телевізор «Samsung LE 320400» домашній кінотеатр « JVC «, телевізор «Panasonic», гараж багатобоксовий № НОМЕР_2 площею 16,6 км.м. за адресою: м. Київ, проспект Червоних Козаків, НОМЕР_3 в ГБК « Мостовик», гараж № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_7 , гаражний кооператив « Берізка-2», квартиру АДРЕСА_8 , квартиру № 125 в будинку 342-а по вул. Ревуцького в у м. Києві, квартиру АДРЕСА_9 , автомобіль марки « Мазда 3» номер кузова НОМЕР_5 , 2006 року випуску.
Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_7 : автомобіль марки «Tayota Prado» JTEBU25J306 року випуску, телефон S-Tell чорного кольору, мобільний телефон «Samsung GT T1080» IMEI НОМЕР_6 , мобільний телефон «Samsung GT T1200M» IMEI1352047/ НОМЕР_7 , мобільний телефон «Нokia 6700c-« 1 IMEI1358238/ НОМЕР_8 мобільний телефон «Нokia N-80» IMEI НОМЕР_9 , флеш карту чорного кольору з написомTranscend8GB, флеш карту пам`яті блакитного кольору з написом DT101G2 4 GB, флеш карту пам`яті сірого кольору, ноутбук Fujitsu computers Siemens Serial DW1TFCCFM61908A803.
Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження № 1-кп/760/180/19.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1