Справа № 640/28/17
н/п 1-кп/640/330/19
"17" вересня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
захисника -адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, освіти неповної вищої, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 15.08.2016 року близько 00 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем «SKODA OKTAVIA GLX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить
ОСОБА_8 , рухався по вул. Шевченко м. Харкова зі сторони вул. Героїв Праці в напрямку вул. Матюшенко зі швидкістю приблизно 55 км/год.
В процесі руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 327, Оболєнцев 1.В., виконуючи маневр повороту ліворуч, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п. 10.1. Перед початком руху, перестроювапням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
- п. 16.13 Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку. а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч та допустив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET AVEO SA48Y», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по вул. Шевченко у зустрічному йому напрямку зі сторони вул. Матюшенко в напрямку вул. Героїв Праці.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1110-А/16 від 29.09.2016, у зв`язку з подіями 23.08.2016 у потерпілої - пасажира «CHEVROLET AVEO SA48Y», р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я у вигляді косого перелому тіла грудини із зсувом.
Порушення вимог п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху ОСОБА_4 , які відповідно до висновку автотехнічної експертизи №1145/16 від 6.12.2016 знаходяться в причинному зв`язку з подісю та наслідками і виразилося з тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «SKODA OCTAVIA GLX, р.н. НОМЕР_2 , проявив необачність, перед зміною напрямку свого руху ліворуч не впевнився в безпеці своїх дій та, виконуючи маневр повороту наліво, не надав превагу в русі автомобілю «CHEVROLET AVEO SA48Y», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному йому напрямку, та допустив з ним зіткненням, що спричинило вищевказані наслідки.
Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, також просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_3 також вважає, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України закриттю за вказаних обставин.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_10 проти задоволення даного клопотання не заперечували, вказав, що це передбачено діючим законодавством, просили вирішити заявлені позовні вимоги.
Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортнім засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Подія мала місце 23 серпня 2016 року.
Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачає покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 23 серпня 2016 року
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні та в його письмовій заяві від 10.09.2019 року, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення от. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Заперечення представника потерпілого та цивільного позивача в судовому засіданні цих висновків суду не спростовують.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.5 от. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Враховуючи вимоги ст.ст. 128 - 129 КПК України, суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні без розгляду.
Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,суд,-
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах провадження.
Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без розгляду, роз`яснивши їй право на звернення в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -