Справа № 359/7064/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-cc/824/2759/2019 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Київський слідчий ізолятор»,

захисника адвоката ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2019 року, якою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.10.2019 року.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2019 року, у кримінальному провадженні №0000334 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 05.10.2019 року

Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що наявні ризики визначені ст. 177 КПК України на які посилався прокурор, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2019 року у кримінальному провадженні №0000334 якою запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено до 05.10.2019 року, та відмовити в задоволенні клопотання. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник зазначає, що прокурором не було доведено обґрунтованості підозри. Крім цього прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України. Також не перевірена та не отримана від прокурора інформація щодо потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та їх захисника ОСОБА_10 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000334 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 05.10.2019 року.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може завадити спробам обвинувачених переховуватися від правосуддя за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою07 серпня 2019 року постановив ухвалу про продовження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05 жовтня 2019 року включно.

З таким рішення суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, зважаючи на наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, а також приймаючи до уваги підвищену ступінь суспільної небезпечності злочину, які ставляться їм у вину та існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачені можуть вчиняти інші незаконні протиправні дії, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник обвинувачених, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Доводи захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_11 про недоречність тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на не обґрунтовані прокурором ризики передбачені ст. 177 КПК України, колегія суддів знаходить безпідставними. Суд першої інстанції в даному випадку прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу обвинувачених, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, характер висунутого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводить, що суспільний інтерес, незважаючи на існування презумпції невинуватості, як переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи наведене, підстав для застосування до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2019 року є законною та обґрунтованою, а отже, апеляційні скарги захисника обвинувачених задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2019 року, якою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.10.2019 року, - без змін.

С У Д Д І: