Провадження № 11-кп/824/2840/2019 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_3
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6
з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника адвоката ОСОБА_9
перекладача ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора м. Києва на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року, яким :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зугдіді, громадянина Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 рік і 6 місяців.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

25 жовтня 2018 року приблизно о 22 години 20 хвилин, особа 1, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, за попередньою змовою групою осіб із особою 2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу автомобіля марки «Mitsubishi Lancer X» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився припаркованим за адресою: м.Київ, вул. Льва Толстого, буд.12, використовуючи заздалегідь заготовлений металевий предмет для розбиття скла та шкіряні рукавички для попередження залишення папілярних відбитків, розбив заднє праве скло пасажирських дверцят та дістав із заднього сидіння автомобіля рюкзак сірого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходились: книга «Тень горы» в двох томах; книга «Шопенгауэр, как лекарство»; книга «Art excellence гид по современному искуству»; блокнот жовтого кольору, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., купюрами номіналом в 100 грн. кожна.

В цей час ОСОБА_11 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, за попередньою змовою групою осіб із особою 1 та особою 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, припаркував автомобіль марки «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , в якому також знаходився особа 2, та очікували на особу 1 біля автомобіля марки «Mitsubishi Lancer X» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 . Після прибуття особи 1, розпочали рух на автомобілі. При цьому, протиправні дії особи 1 та особи 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та ОСОБА_11 , були виявлені працівниками поліції, які висловили законну вимогу зупинитись та припинити вчинення кримінального правопорушення.

В цей час, особа 1 та особа 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та ОСОБА_11 , розуміючи, що їх злочинні дії викриті та є очевидними, усвідомлюючи тяжкість наслідків та невідворотність покарання, почали тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, уникаючи переслідування поліцейськими та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України скасувати в частині вирішення питання про долю речових доказів: автомобіля марки «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з оригіналами реєстраційних документів та ключів до автомобіля, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Ухвалити вирок, яким автомобіль марки «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_2 , з ключами, конфіскувати в дохід держави, оригінали реєстраційних документів на автомобіль зберігати при справі. У решті вирок залишити без змін.. Обґрунтовуючи своїх вимоги, зазначає, що ухвалюючи рішення по справі за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України суд не правильно застосував ст. 100 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону в частині вирішення долі речових доказів. Таке порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотним, оскільки перешкодило ухвалити законне і обґрунтоване рішення про конфіскацію знаряддя вчинення злочину, що в силу ст. 408, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування вироку в цій частині судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, надавши можливість виступити учасникам судового провадження в судових дебатах та обвинуваченому з останнім словом, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини, кваліфікація дій та призначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_8 учасниками судового провадження не оскаржуються.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора м. Києва зазначає про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 9 ст. 100 КПК України при вирішенні долі речових доказів. Крім того, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що автомобіль «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 є знаряддям вчинення злочину.
Колегія суддів зазначає, що прокурором в обвинувальній промові не ставилося питання про конфіскацію автомобіля.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність конфіскації автомобіля «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що конфіскації підлягають гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані, або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину. Тобто, обов`язковою умовою можливої конфіскації зазначеного вище є використання їх як засобів чи знаряддя вчинення злочину.

Засоби вчинення злочину - це предмети матеріального світу, що застосовуються злочинцем при вчиненні суспільна небезпечного діяння.
Знаряддя вчинення злочину, це матеріальний предмет, який використовується винною особою безпосередньо для впливу на об`єкт кримінально-правової охорони. Тобто, знаряддя вчинення злочину це предмет, за допомогою якого винна особа вчиняє злочин і без нього, в даному конкретному випадку, злочин не міг бути вчиненим.

Засоби вчинення злочину в одних випадках істотно полегшують вчинення злочину, в інших - без них це взагалі неможливо. Засоби є обов`язковою ознакою складу злочину, коли вони безпосередньо вказані в диспозиції статті Особливої частини КК або однозначно випливають з її змісту.

З вироку суду вбачається, що автомобіль «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 використовувався обвинуваченим як засіб пересування, а не як знаряддя вчинення злочину.

Колегія суддів знаходить за необхідне зазначити, що в наданих прокурором суду матеріалах кримінального провадження, які досліджувалися судом, відсутня постанова слідчого чи прокурора про визнання автомобіля «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 знаряддям вчинення злочину.

Виходячи з викладеного та враховуючи те, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що автомобіль «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 є засобом чи знаряддям вчинення злочину, колегія суддів не знаходить підстав для застосування конфіскації автомобіля «AUDI» моделі «A4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки він в даному кримінальному провадженні не визнаний засобом чи знаряддям вчинення злочину.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційною скаргою першого заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :