Справа № 750/9355/19
Провадження № 1-кс/750/4574/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу засновника ТОВ «Кассиель Тур» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області в кримінальному провадженні №0004536, -

в с т а н о в и в:

19.08.2019 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла скарга засновника ТОВ «Кассиель Тур» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області в кримінальному провадженні №0004536, в котрій він просить, зобов`язати слідчого по справі призначити додаткові/повторні почеркознавчі експертизи (на підставі наявних в матеріалах справи документів) з метою встановлення особи, що підписала документ відносно тих документів де попередньо зазначена особа не була встановлена; зобов`язати слідчого по справі вирішити питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ч. 3 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, ст. 15, ч. 2 ст. 357 КК України, ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України на підставі вже наявних матеріалів вправи та зібраних доказів; зобов`язати слідчого по справі вирішити питання про пред`явлення фігурантам по справі підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та обрати запобіжні засоби.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Разом з тим, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 11 конкретно визначених позицій щодо можливого, абсолютно різного за правовим змістом, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-11 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Зазначене передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності).
Відповідно до ч.2 ст.307 ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Особа яка подала скаргу просить зобов`язати слідчого по справі призначити додаткові/повторні почеркознавчі експертизи (на підставі наявних в матеріалах справи документів) з метою встановлення особи, що підписала документ відносно тих документів де попередньо зазначена особа не була встановлена; зобов`язати слідчого по справі вирішити питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ч. 3 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, ст. 15, ч. 2 ст. 357 КК України, ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України на підставі вже наявних матеріалів вправи та зібраних доказів; зобов`язати слідчого по справі вирішити питання про пред`явлення фігурантам по справі підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та обрати запобіжні засоби що взагалі не відноситься до компетенції слідчого судді. Тобто, на жодну із інституцій, перерахованих у ст. 303 КПК України, скарга в дійсності посилань не містить.
Крім того, повідомлення особи про підозру регламентовано Главою 22 КПК України, з якої слідує, що таке повідомлення не є слідчою (розшуковою) дією, негласною слідчою (розшуковою) дією або іншою процесуальною дією, яку слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Згідно з приписом ч.1ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що слідчий або прокурор самостійно визначають, чи можливо вручити письмове повідомлення про підозру в день його складення, чи необхідно застосувати спосіб його вручення, передбачений для вручення повідомлень.

Відтак норма кримінального процесуального закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру не є імперативною, а отже відсутні підстави вважати, що оскаржувана бездіяльність є бездіяльністю, яка може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування.

З аналізу вказаних вище статей слідує, що з вказаного припису випливає існування такого предмета оскарження, як оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій або бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, та одночасно слідує, що не передбачено зобов`язання судом слідчого чи прокурора здійснити повідомлення про підозру особі чи особам, або оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про оголошення підозри.
Крім того, з Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається, що бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Результати аналізу судової практики свідчать, що у зв`язку з хибним розумінням скаржниками саме цього виду бездіяльності слідчі судді приймають багато ухвал про відмову у відкритті провадження відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, з тих підстав, що скарга подається на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка не підлягає оскарженню. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

З урахуванням вищевикладеного, вказані обставини унеможливлюють розгляд поданої ОСОБА_2 скарги, оскільки така подана без дотримання вимог ст. 303 КПК України, у зв`язку із чим вона не підлягає розгляду в суді.
Оскільки положення норм діючого КПК України взагалі не регулюють питання, яке рішення слід прийняти за клопотанням, подання якого кримінальний процесуальний закон не передбачає, на підставі частини 6 статті 9 КПК України застосовується положення частини 4 статті 304 КПК України, згідно з якими слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відтак, враховуючи те, що особа, яка подала скаргу, не оскаржує бездіяльність слідчого, прокурора, яка відповідно до ст. 303 КПК України може бути оскаржена, та й суд не наділений правом самостійно визначити вид скарги та обрати вид процесу, у зв`язку з чим у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку та не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою засновника ТОВ «Кассиель Тур» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області в кримінальному провадженні №0004536 - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1