провадження №1-КП/ 359/391/2019
справа №359/1765/19
УХВАЛА
Іменем України

12 липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі професійних суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши з технічною відеофіксацією у судовому засіданні в залі суду м.Борисполя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001192 від 26.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою з огляду на обставини обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, існування яких встановлено відповідними судовими рішеннями при обранні даного запобіжного заходу, які на даний момент продовжують існувати, суспільний резонанс зазначеної справи. Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може переховуватися від суду, можливий вплив на свідків, які ще судом не допитані, та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а в сукупності наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені п.1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Таким чином, прокурор вважає, що ризики, які існували, не зменшились та продовжують існувати на даний момент, підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів відсутні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 з клопотанням прокурора не згоден і заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, постільки вважає, що відносно ОСОБА_5 виникає сумнівність обвинувачення. При цьому захисник посилається на покази потерпілої та свідків, які ті давали на стадії досудового розслідування та на протокол пред`явлення особи для впізнання, які були проведені у порушення законодавства.

Крім цього адвокат посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», у справі «Єчус проти Литви», «Ігнатов проти України» від 15 грудня 2016 року, де були зазначені порушення ч.3 ст.5 та ч.1 ст.5 Конвенції.

Також адвокат зазначає, що його підзахисний, раніше не судимий, має постійне місце проживання, батьків та двох неповнолітніх дітей. Вважає, що на теперішній час відпали всі підстави для знаходження його підзахисного під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою визначається судом з урахуванням положень, викладених в ст.ст.177, 178 цього Кодексу.

Термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 закінчується 28.07.2019 року, а до зазначеного терміну провести розгляд кримінального провадження неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати, зокрема, на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, колегія суддів вважає, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений буде вживати заходів для переховування від суду.

Обвинувачений не має постійного місця роботи, проживає в іншому населеному пункті, не має жодних соціальних зв`язків в м. Борисполі та Бориспільському районі. Ці обставини свідчать про відсутність у обвинуваченого стійких сімейних та соціальних зв`язків за місцем розгляду кримінального провадження.
Ці обставини, а також суспільний резонанс справи, в сукупності, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він буде переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та у такий спосіб істотно перешкоджати розгляду кримінальному провадженню.
Враховуючи наявні ризики, які станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ненастання цих ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
При цьому колегією суддів встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відправлення кримінального судочинства та встановлення істини у справі. Ці інтереси мають превалююче значення та переважають принцип поваги до особистої свободи обвинувачених, а тому виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Також це цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
В той же час судова колегія не може погодитися із клопотанням захисника ОСОБА_6 про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, постільки адвокат у клопотанні посилається на докази по кримінальному провадженні, які судом не досліджувалися і, таким чином, їм не може даватися належна оцінка.

Посилання адвоката на рішення Європейського суду з прав людини спростовуються вищевикладеними рішеннями цього ж суду і не можуть трактуватися та слугувати підставою для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу.

Таким чином колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, а клопотання адвоката відхилити та продовжити термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, тобто 09.09.2019 року включно.

Керуючись п.2, п.5 ст.178, ст. 181, абз.2 ч.3 ст.331 КПК України, рішеннями Європейського суду з прав людини, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити, у задоволенні клопотання адвоката відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 60 днів та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 09.09.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд на протязі 7 днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3