У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/1457/17
Провадження № 1-кп/348/41/19

17 липня 2019 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000464 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

В провадженні Надвірнянського районного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 21.05.2019 року обвинуваченому продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.07.2019 року.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про необхідності послідуючого продовження строку тримання під вартою в зв`язку із подальшим існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інший злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти продовження строку тримання його під вартою, просять звільнити його з-під варти та змінити йому обраний запобіжний захід на домашній арешт, зазначили, що прокурором знову не доведено наявність обґрунтованих ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а обвинувачений утримується під вартою вже 2 роки.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд враховує вимогист.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України ,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнови проти Росії»(п. 60)

Крім того суд враховує, що відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У справі ««Сергій Волосюк проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зі спливом певного часу тяжкість злочину, в якому особа підозрюється чи обвинувачується, як єдина підстава тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може бути достатньою. Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185,ч.3 ст.185 КК України, за вчинення одного з яких законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а також особу обвинуваченого .

Вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків. Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановлених ст. 177 КПК України.

Ураховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбаченихст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і тому суд вважає за можливе продовжити строк тримання останнього під вартою.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, суду не надано та не зазначено про їх існування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити на термін 60 (шістдесят) днів, в зв"язку з чим у задоволенні клопотання обвинуваченого і захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 331, 369 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора - задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів - по 14 вересня 2019 року включно.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1