пр. № 1-кп/759/1008/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування до ОСОБА_3 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002053 від 18 березня 2019 року,за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002053 від 18 березня 2019 року, стосовно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання про проведення комплексної стаціонарної судову психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання останній зазначив, що після допиту в суді експерта ОСОБА_6 виникла необхідність у проведенні вказаної експертизи. На розв`язання експертизи поставити наступні питання: чи страждав ОСОБА_3 будь-яким психічним захворюванням у час вчинення інкримінованих йому дій; якщо так, то яким саме, і чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи був у ОСОБА_3 у час вчинення інкримінованих дій будь-який тимчасовий розлад психічної діяльності; якщо так, то чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи перебував ОСОБА_3 у час вчинення інкримінованих йому діянь у будь-якому хворобливому стані психіки, чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи страждає ОСОБА_3 у даний час на будь-яке психічне захворювання і чи потребує він застосування до нього примусових заходів медичного характеру? Чи страждав ОСОБА_3 у час вчинення інкримінованих йому діянь на хронічний алкоголізм або наркоманію; якщо так, то на що саме, і чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи є ступінь наявних психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю таким, що потребує застосування щодо ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру? Якою є загальна психологічна характеристика ОСОБА_3 (темперамент, характер, нахили, потребо-мотиваційна сфера тощо)? Які психічні властивості ОСОБА_3 мають яскраво виражений характер і можуть справляти істотний вплив на його поведінку (запальність, замкненість, крайня обережність тощо)? Якими є домінуючі мотиви поведінки даної особи? Чи є у конкретної особи вікові та індивідуальні особливості, що можуть вплинути на об`єктивність її показань? Чи є у даної особи ознаки не пов`язаного з душевним захворюванням розумового відставання, і у чому вони виявляються, якими є ступінь і форма відставання? Чи здатний ОСОБА_3 , враховуючи рівень і особливості його розумового розвитку, правильно розуміти значення своїх конкретних дій та їх наслідків?

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши пояснення експерта ОСОБА_6 , яка пояснила, що для повного, всебічного та неупередженого розгляду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 необхідно призначити комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, думку учасників судового розгляду, суд вважає клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно з положеннями частини 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Порядок залучення експерта визначений ст.243 КПК України. Відповідно до зазначеної норми передбачено, що експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 358 КПК України, а також те, що прокурор довів, що для вирішення питань, що мають значення для кримінального провадження, необхідно залучення експерта, оскільки для з`ясування цих обставин необхідні спеціальні знання, є необхідність призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Оскільки прокурор належним чином обґрунтував необхідність поставлення саме таких питань перед експертом, а тому виключити будь-які питання є недоцільним.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування кожного обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, може переховуватись від суду, враховуючи його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, те, що сім`ї, усталених соціальних зв`язків не має, не працює, тому суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід продовжити.

Крім того, суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 332, 369- 372, 395, 509 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_4 про призначення комплексної стаціонарної комплексну судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Призначити в рамках розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 18 березня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручити експертам комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1.

Перед експертами поставити наступні питання:

1.Чи страждав ОСОБА_3 будь-яким психічним захворюванням у час вчинення інкримінованих йому дій; якщо так, то яким саме, і чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

2.Чи був у ОСОБА_3 у час вчинення інкримінованих дій будь-який тимчасовий розлад психічної діяльності; якщо так, то чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

3.Чи перебував ОСОБА_3 у час вчинення інкримінованих йому діянь у будь-якому хворобливому стані психіки, чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

4.Чи страждає ОСОБА_3 у даний час на будь-яке психічне захворювання і чи потребує він застосування до нього примусових заходів медичного характеру?

5.Чи страждав ОСОБА_3 у час вчинення інкримінованих йому діянь на хронічний алкоголізм або наркоманію; якщо так, то на що саме, і чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

6.Чи є ступінь наявних психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю таким, що потребує застосування щодо ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру?

7.Якою є загальна психологічна характеристика ОСОБА_3 (темперамент, характер, нахили, потребо-мотиваційна сфера тощо)?

8.Які психічні властивості ОСОБА_3 мають яскраво виражений характер і можуть справляти істотний вплив на його поведінку (запальність, замкненість, крайня обережність тощо)?

9.Якими є домінуючі мотиви поведінки даної особи?

10.Чи є у конкретної особи вікові та індивідуальні особливості, що можуть вплинути на об`єктивність її показань?

11.Чи є у даної особи ознаки не пов`язаного з душевним захворюванням розумового відставання, і у чому вони виявляються, якими є ступінь і форма відставання?

12.Чи здатний ОСОБА_3 , враховуючи рівень і особливості його розумового розвитку, правильно розуміти значення своїх конкретних дій та їх наслідків?

Роз`яснити експертам їх права і обов`язки, передбаченіст.69 КПК України та попередити про кримінальну відповідальність за ст.384 ч.1 та ст.385ч.1КК України за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків.

Надати в розпорядження експертів матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002053 від 18 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Продовжити тримання, особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_3 , під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1