ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/939/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2305/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03 червня 2019 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03 червня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, на 60 днів в Харківській установі виконання покарань (№27). Строк дії ухвали до 30 липня 2019 року.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03 червня 2019 року скасувати та обрати йому більш м`який запобіжний захід ніж триманням під вартою.
В обґрунтування своєї вимог апелянт посилається на те, що він перебуває на обліку в центрі зайнятості, в силу ст.89 КК України судимостей не має, інкримінований злочин він не вчиняв, а досудове розслідування проведено з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту; думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги ; перевіривши матеріали провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах апеляційних доводів та вимог обвинуваченого, колегія суддів вважає їх слушними та такими, що не позбавленні правових і фактичних підстав.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Тобто, під час судового провадження до обвинуваченої особи застосовується порядок застосування запобіжних заходів аналогічний тому, що застосовується під час досудового розслідування.
Згідно ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
У своєму Рішенні №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України, окрім іншого, Конституційний Суд України зазначив, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове судове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.
Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не дотримався вище вказаних вимог закону та практики Європейського суду з прав людини.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції обґрунтовуючи задоволення клопотання прокурора зазначив, що на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст.177 КПК України, не відпали.
Разом з цим, суд в своєму рішенні не розкрив та не зазначив, які саме ризики , передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати та дають обґрунтовані підстави для задоволення клопотання прокурора.
За цим кримінальним провадженням обвинувачується у вчиненні трьох епізодів злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, відповідно до яких двічі в ході негласної слідчої дії у формі контрою за скоєнням злочину збув ОСОБА_10 по 2,5 гр. канабісу та зберігав за місцем мешкання близько 600 гр. канабісу з метою збуту.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави у розмірі 128000 грн.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 перебуває під вартою з 28.12.2017 року , обвинувальний акт було затверджено 16 лютого 2018 року і провадження направлено до суду.
До теперішнього часу кримінальне провадження судом не розглянуто і ОСОБА_7 перебуває під вартою.
З пояснень захисника , які не заперечував прокурор провадження не розгляднуто, оскільки суд не має змоги допитати особу , яка здійснювала контрольовану закупку, тому що вона проходить військову службу в зоні дії ООС.
Відповідно до матеріалів провадження, які надійшли до апеляційного суду, ОСОБА_7 є громадянин України, з вищою освітою, одружений, на утриманні має чотирьох дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України судимостей не має. Крім того, в своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення обвинувачений зазначив, що офіційно не працевлаштований, але перебував на обліку в центрі зайнятості, що не було спростовано прокурором в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
Прокурором під час апеляційного розгляду не надано будь-яких даних, які могли свідчити про можливість переховування обвинуваченого від суду чи органів досудового розслідування, або про існування інших ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Матеріали судового провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 знаходився у розшуку, впливав на свідків чи іншими чином перешкоджав кримінальному провадженню.
За таких обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, в силу ст.89 КК України судимостей не має, страждає на хронічні захворювання, має постійне місце реєстрації та мешкання, а також враховуючи, що ОСОБА_7 тривалий час, починаючи з 29.12.2017 року, перебуває під вартою та судовий розгляд кримінального провадження триває в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційних доводів обвинуваченого про відсутність достатніх підстав для продовження йому запобіжного у вигляді тримання під вартою, внаслідок чого його апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його за місцем його реєстрації і мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
На думку колегії суддів, такий вид запобіжного заходу не буде перешкоджати розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 чи проведення будь-яких процесуальних дій.
Разом з цим, прокурор, у разі встановлення під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не позбавлений процесуальної можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш суворий.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03 червня 2019 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Змінити запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали 2 (два) місяці, тобто до 18 вересня 2019 року.

Виконання ухвали покласти на Слобідський відділ поліції ГУНП в Харківській області.

В зв`язку зі зміною запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника групи прокурорів в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді