ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1969/19 Справа № 198/199/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 25 лютого 2019 року та за № 0000053 від 09 березня 2019 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року, ОСОБА_6 визнано винуватою та призначено покарання: за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин. На підставі ч.1 ст. 70, п.1 г ч.1 ст. 72 КК України, обвинуваченій остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці 25 днів.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та визначено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, за таких обставин.
24 січня 2019 року о 22:00 годин у кухні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та іншими особами вживала алкогольні напої. У процесі спілкування між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 виникла сварка з причини наявної нецензурної лайки з боку останнього на адресу ОСОБА_6 .
Під час словесного конфлікту та обопільних образ, після того як ОСОБА_10 штовхнув ОСОБА_6 , ОСОБА_6 відчуваючи відносно ОСОБА_11 особисту неприязнь, усвідомлюючи відсутність зі сторони ОСОБА_11 суспільно небезпечного посягання, реалізуючи виникший умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, взяла зі столу у кухні будинку в праву руку, в якості знаряддя вчинення злочину, ніж кухонний.
Далі ОСОБА_6 у зазначений час і місці, доводячи кримінальне правопорушення до кінця, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому і бажаючи їх настання, завдала лезом ножа удар в область грудної клітини зліва по середньо-пахвинній лінії, а потім аналогічним чином удар по задній поверхні грудної клітини в міжлопаточну область потерпілому ОСОБА_12 , припинивши після цього свої злочинні дії.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, у вигляді двох колото-різаних поранень грудної клітини, проникаючих в обидві плевральні порожнини, лівостороннього гемопневмоторакса, правостороннього гемоторакса.
Окрім того, ОСОБА_6 умисно спричинила легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_13 за таких обставин.
08 березня 2019 року у будинку АДРЕСА_4 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_13 , ОСОБА_6 разом з останньою та іншою особою вживала алкогольні напої.
Між 20:00 - 21:00 годинами згаданого дня ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи обуреною пропозицією потерпілої ОСОБА_13 йти по домівках, не бажаючи залишати будинок ОСОБА_13 , реалізуючи виникший умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, взяла зі столу у руку кришку металеву до кастрюлі і використовуючи таку у якості знаряддя вчинення злочину умисно, цілеспрямовано завдала нею удари в область голови ОСОБА_13 зліва та справа, загалом п`ять ударів. Потім ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, взяла руками ОСОБА_13 за волосся на голові, завдавши колінами обох своїх ніг ряд ударів ОСОБА_13 в обличчя та по верхнім кінцівкам, загалом не менше п`яти ударів. Далі ОСОБА_6 діючи з єдиним умислом, підняла з полу стілець дерев`яний і застосовуючи стілець як засіб спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдала ним три удари по волосистій частині голови ОСОБА_13 та два удари в область її тулубу.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_13 були заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних синців в області голови та обличчя, верхніх кінцівок та тулубу, садна правої вушної раковини.
В апеляційній скарзі прокурор просив вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання: за ч. 1 ст. 121 у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш м`якого покарання більш тяжким остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
В зміненій, в порядку ст. 403 КПК України, апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання як на доказ на довідку лікаря КЗ Юр`ївська ЦРЛ ДОР від 09 березня 2019 року та на постанови суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КУпАП України. Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, на підставі ч. 1 ст. 70, п.1 г ч. 1 ст. 72 КК України - до 5 років 3 місяців 25 днів позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Прокурор вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно посилався як на доказ вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на довідку КЗ Юр`ївська ЦРЛ ДОР, оскільки тяжкість та характер тілесних ушкоджень у відповідності з вимогами п.2 ч. 2 ст. 242 КПК України визначається виключно експертизою. Окрім того, на переконання прокурора, підлягає виключенню посилання суду на постанови про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КУпАП, як на підставу стійкої антисоціальної поведінки особи, оскільки суд задовольнив клопотання про долучення постанов, однак не оголосивши їх зміст, використав при призначенні обвинуваченій реальної міри покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні нею злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.
Разом з тим, надавши оцінку доводам прокурора, наведеним в апеляційній скарзі про необґрунтоване посилання суду як на доказ - на довідку лікаря КЗ Юр`ївська ЦРЛ ДОР від 09 березня 2019 року та на постанови суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КУпАП, колегія суддів зазначає про таке.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог статті 94 КПК України, та в якому наведені належні і достатні мотиви і підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи, зокрема, щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.
Як видно з матеріалів провадження ці обставини за епізодом заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_13 були встановлені, що підтверджується зокрема доказом - висновком експерта № 66 від 20 березня 2019 року.
Між тим, суд, за наявності цього висновку, посилався у вироку як на доказ на довідку лікаря КЗ Юр`ївська ЦРЛ ДОР від 09 березня 2019 року та не навів у вироку з яким саме мотивів він враховує цей доказ, який за своїм змістом, окрім іншого, суперечить наведеному висновку.
Поряд із цим, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд врахував й постанови про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КУпАП, однак долучивши до матеріалів провадження, їх зміст учасникам провадження не оголосив, тобто не дослідив у встановленному законом порядку.
Окрім цього, суд не врахував, що ці докази у відповідності з вимогами ст. 88 КПК України є недопустимими, оскільки не є предметом цього кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення та зміни вироку з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України.
Керуючись ст. ст 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання як на доказ на довідку лікаря КЗ Юр`ївська ЦРЛ ДОР від 09 березня 2019 року та на постанови суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КУпАП.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4