печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.06.2019 про закриття кримінального провадження № 0000126,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 20.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 397, ч. 1 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу даних кримінальних правопорушень.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства. Зокрема, вказує, що всупереч вимогам ст. 55 КПК України, слідчий здійснив його допит в якості свідка, а не потерпілого, хоча постанова про відмову у визнанні його потерпілим органом досудового розслідування не виносилась; не вирішив його клопотання від 22.04.2019 про проведення слідчих дій в кримінальному провадженні; не допитав слідчого ОСОБА_5 та інших уповноважених осіб Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві, причетних до розгляду його (адвоката ОСОБА_3 ) скарг та клопотань.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування скарги, слідчого, який заперечував проти її задоволення, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000126 від 20.02.2019, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2019 у справі № 757/61208/18-к зобов`язано уповноважених осіб прокуратури м. Києва внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 від 22.11.2018 щодо створення службовими особами Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перешкод у здійсненні повноважень захисника в кримінальному провадженні № 0000209 за підозрою ОСОБА_6 .

На виконання вказаної ухвали службовими особами прокуратури м. Києва 20.02.2019 зареєстровані кримінальні провадження № 0000126 та № 0000126 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 397 КК України та ч. 1 ст.382 КК України, відповідно, які постановою Генерального прокурора України від 12.04.2019 об`єднанні в одне провадження під реєстраційним номером № 0000126.

В якості правових підстав для порушення кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 зазначив, що, здійснюючи представництво інтересів підозрюваного ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000209, він 15.06.2018 звернувся до слідчого Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 з клопотанням в порядку ст.ст.220, 221 КПК України щодо надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування. Незважаючи на ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2018 у справі № 752/13506/18-к та від 04.10.2018 у справі № 752/25890/17-к, якими зобов`язано уповноважених службових осіб СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 , слідчий ОСОБА_5 протягом тривалого часу уникав зустрічей з ним, фактично не надав йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження, тим самим не виконав ухвали слідчого судді та перешкодив здійсненню адвокатської діяльності.

Оскаржуваною постановою об`єднане кримінальне провадження № 0000126 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 397, ч. 1 ст. 382 КК України.

Рішення про закриття кримінального провадження мотивовано тим, що в діях начальника слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 відсутній прямий умисел на невиконання ухвал слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2018 у справі № 752/13506/18-к та від 04.10.2018 у справі № 752/25890/17-к, оскільки у відповідності до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 18.02.2019 у кримінальному провадженні № 0000209 за підозрою ОСОБА_6 , вказані матеріали були представлені захиснику ОСОБА_3 для ознайомлення в повному обсязі, а зволікання слідчого у вирішенні цього питання обумовлено рівнем високого службового навантаження та необхідністю підготувати вказані матеріали для ознайомлення (підшити, пронумерувати 13 томів). При цьому, слідчого ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за недотримання норм кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000209 в частині розгляду клопотань захисника.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується доводами скарги щодо неповноти досудового розслідування та порушення процесуальних прав ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Матеріали кримінального провадження не містять даних, що органом досудового розслідування виносилось рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. Оскільки КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, то ОСОБА_3 відповідно до ст. 220 КПК України міг вносити клопотання про вчинення слідчих та процесуальних дій.

Однак, всупереч вимогам ст.ст. 55, 220 КПК України, клопотання ОСОБА_3 від 22.04.2019 про проведення слідчий та процесуальних дій залишено без розгляду безпідставно.

Окрім того, в ході досудового розслідування не допитано слідчого ОСОБА_5 та інших службових осіб Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві, причетних до розгляду клопотань захисника ОСОБА_3 . Пояснення слідчого ОСОБА_5 під час службового розслідування не можуть вважатися засобом доказування, оскільки отримані не внаслідок слідчої дії.

Крім того, ОСОБА_3 скаржиться на невиконання слідчим ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2018 по справі №752/13506/18, в чому вбачає склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КПК України, проте вказане судове рішення навіть не долучено до кримінального провадження № 0000126.

За таких обставин визнати досудове розслідування правильним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого Другого слідчого відділу ( Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.06.2019 про закриття кримінального провадження № 0000126, підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність в описаних діяннях складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, усунути недоліки в частині визначення процесуального статусу заявника ОСОБА_3 (свідок або потерпілий), в залежності від цього визначитись з іншим об`ємом слідчих та процесуальних дій, проте обов`язково допитати слідчого ОСОБА_5 щодо викладених заявником обставин вчинення ймовірних кримінальних правопорушень, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.06.2019 про закриття кримінального провадження № 0000126,- задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.06.2019 про закриття кримінального провадження № 0000126,- скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві для продовження проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1