Справа № 570/5472/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/538/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 10 червня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 10 червня 2019 року відмовлено в задоволенні подання начальника Сокальського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Не погоджуючись із даною ухвалою, захисник засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 10.06.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити подання начальника Сокальського міськрайонного відділу Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням іспитового строку. Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції винесена без належного дослідження обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_7 повідомив орган пробації про те, що з січня 2018 року останній проходить військову службу за контрактом. Так згідно повідомлення Міністерства оборони України військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2019 р. №2888, ОСОБА_7 проходив військову службу у військовій частині. Матеріали особової справи містять належну інформацію про те, що ОСОБА_7 , після винесення вироку відбув для несення військової служби в зоні АТО у військову частину НОМЕР_1 . Захисник вказує, що законом визначено порядок та орган який здійснює нагляд за особами звільненими від відбування покарання з випробуванням які проходять військову службу. У даному випадку це командир військової частини. Захисник наголошує, що військова частина повідомляла орган пробації про те, що засуджений проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Матеріали особової справи не містять жодного повідомлення про негативну поведінку ОСОБА_7 в період несення ним військової служби, отже на думку захисту засуджений виконав покладені на нього обов`язки. Крім того, ОСОБА_7 не може нести негативних наслідків щодо передчасного, на думку суду подання органу пробації.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги, виступ прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи із наступного.

Так ОСОБА_7 був засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 04.01.2018 року за ч.4 ст.407 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік (а.с. 2).

Згідно даного вироку ОСОБА_7 було поставлено на облік та викликано до уповноваженого органа з питань пробації - Сокальського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ( а.с. 3).

На підставі ст.76 КК України суд зобов`язав засудженого ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органа з питань пробації.

Однак ОСОБА_7 жодного разу до органу пробації не з`явився, жодних письмових повідомлень про те, що він перебуває на контрактній військовій службі в зоні АТО органу пробації не подавав. 27.02.2018 року було відібрано пояснення в матері ОСОБА_9 , яка повідомила, що її син ОСОБА_7 перебуває в зоні АТО з січня 2018 року (а.с. 8). Відповідно до довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2018 року № 528, військовослужбовець ОСОБА_7 дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебував з 22.12.2016 по 03.06.2017, 13.01.2018 і по дату видачі довідки в зоні АТО (а.с.24). На час розгляду подання судом першої інстанції ОСОБА_7 згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2019 року № 2888 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 31).

Тому колегія суддів не погоджується з доводами апелянта в тій частині, що засуджений ОСОБА_7 ставив до відома орган пробації про те, що він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 . Це не відповідає дійсності, оскільки дана інформація стала відома органу пробації вперше лише з пояснень матері засудженого ОСОБА_9 , а в подальшому з інформації наданої в/ч НОМЕР_2 .

Однак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до передчасного переконання, що слід відмовити у задоволенні даного подання, не дослідивши повністю матеріали особової справи ОСОБА_7 , а лише зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_7 покладеного на нього вироком суду обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органа з питань пробації.

Крім того слід зазначити, що згідно ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою військовослужбовців звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється командирами їх військових частин, однак згідно ч. 1 ст. 11 КВК України органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації, на реєстрацію до яких зобов`язані з`являтись засуджені в силу покладених на них ст. 76 КК України обов`язків, як зазначено у ч. 1 ст. 164 КВК України.

Суд першої інстанції не дослідив питання того, чи в період несення ОСОБА_7 військової служби засуджений виконував покладені на нього обов`язки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч. 4 ст. 164 КВК України передбачено, що у разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків. Що не було вчинено Сокальським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області в порушення вимог закону, оскільки на момент внесення ним подання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку в органу пробації була достовірна інформація про те, що засуджений проходить військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_2 , яка розташована у АДРЕСА_1 . В даному випадку суд першої інстанції також не дослідив і не дав належну оцінку діям органу пробації щодо неналежного здійснення контролю за виконанням ОСОБА_7 обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з усього вище наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції з підстав істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 409, 415, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити частково. Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 10.06.2019р. щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4