СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пармхів Козелецького району Чернігівської області, який працює охоронцем, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
у кримінальному провадженні за № 0006807 від 20.05.2018 року,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, обгрунтовуючи клопотання наступним.
У ході досудового розслідвання у кримінальному провадженні №0006807 від 20.05.2018 встановлено, щоОСОБА_5 , у невстановлений слідством час та місці, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав пістолет револьвер «Наган», калібру 7,62x39 та 14 револьверних патронів до нього. Вказані предмети, ОСОБА_5 , після придбання почав зберігати у невстановленому слідством місці, без передбаченого законом дозволу, з метою збуту наглядно знайомому ОСОБА_7 .

Слідством виявлено, що з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут наявних в нього вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_5 неодноразово висловлював пропозицію збути вказані речі ОСОБА_7 за грошові кошти в розмірі 6000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, за переконанням сторони обвинвачення, ОСОБА_5 , 16.02.2019 приблизно о 12 год. 00 хв., з метою незаконного збуту, вогнепальної зброї та бойових припасів, прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_7 , якого відвів до свого самоставленого гаражного приміщення та під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за 6000 гривень продав пістолет револьвер «Наган», калібру 7,62x39 та 14 револьверних патронів до нього.

Після чого, ОСОБА_7 16.02.2019 в ході огляду місця події за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 263, добровільно видав, працівникам правоохоронного органу, придбані ним речі, як результат проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, а саме:

- предмет схожий на пістолет типу револьвер, без маркування, 2(два) предмети, схожі на гільзи (стріляні), а також два поліетиленові пакети «АТБ» та «Фора», які було поміщено в спец пакет НПУ №EXP0316676, який герметично склеєний та підписаний учасниками слідчої дії.

- 5(п`ять) предметів, подібних до набоїв, з яких: 3(три) мають маркування «HOR NADY 223 REM», 2(два) мають маркування «FC 16 223 REM», які вилучені з барабану предмету, схожого на пістолет, та поміщені в спец пакет Експертної служби МВС України №2976225, який герметично склеєний та підписаний учасниками слідчої дії.

- 9(дев`ять) предметів, подібних до набоїв, з яких: 6(шість) мають маркування «HOR NADY 223 REM», 3(три) мають маркування «FC 16 223 REM», - які поміщені в спец пакет Експертної служби МВС України № 2976224, який герметично склеєний та підписаний учасниками слідчої дії.

Слідчий в клопотанні, а прокурор в судовому засіданні зазначають, що згідно висновку експерта КНДЕКЦ МВС України №8-5/158 від 18.03.2019, наданий на дослідження револьвер належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї та придатний до стрільби.

Експертами встановлено, що наданий револьвер виготовлений саморобним способом шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю частин револьвера «Наган», калібру 7,62x39 Я, промислового виробництва (фрагмент номера на кришці рамки «815», фрагмент номера на барабані «6», «8» та «8»). Наданий револьвер виготовлений саморобним способом шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю частин револьвера «Наган», калібру 7,62x39 Я, промислового виробництва (фрагмент номера на кришці рамки «815», фрагмент номера на барабані «6», «8» та «8»). На зовнішніх поверхнях наданого револьвера наявні сліди механічної обробки у вигляді паралельних трас та хаотично розташованих подряпин (ймовірно сліди видалення поверхневої корозії). Явних ознак переробки частин револьвера не виявлено.

Крім того, виявлено, що надані гільзи до боєприпасів не належать, є частинами, а саме стріляними гільзами саморобних патронів. Надані на дослідження 2 гільзи виготовлені саморобним способом шляхом переробки гільз промислового виробництва по типу гільз револьверного патрону калібру 7,62x39 II. Надані на дослідження 2 гільзи виготовлені по типу гільз револьверного патрону калібру 7,62x39 Я та були стріляні з револьвера системи «Наган». Надані на дослідження 14 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї. Надані 14 патронів виготовлені саморобним способом шляхом спорядження перероблених гільз промислового виробництва метальним зарядом (порохом) та кулями.

Так, сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_5 вчинив злочин, така підозра, на думку прокурора, цілком обгрунтована станом на час розгляду даного клопотання. Так, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, прокурор зазначає, що ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час та місці, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав 40 револьверних патронів калібру 7,62x39. Вказані предмети, ОСОБА_5 , після придбання почав зберігати у невстановленому слідством місці, без передбаченого законом дозволу, з метою збути їх наглядно знайомому ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут наявних в нього вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_5 , за твердженням прокурора, неодноразово висловлював пропозицію збути вказані речі ОСОБА_7 за грошові кошти в розмірі 1000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , 28.05.2019 приблизно о 07 год. 26 хв., з метою незаконного збуту бойових припасів, прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_7 , якому під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за 1000 гривень продав 40 револьверних патронів калібру 7,62x39.

Після чого, ОСОБА_7 28.05.2019 в ході огляду місця події за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чернігівська 12, добровільно видав, працівникам правоохоронного органу, придбані ним речі, як результат проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, а саме:

- 40 револьверних патронів калібру 7,62x39.

Згідно показів інспектора сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Солом`янське УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , набої які вилучені після проведення оперативної закупки за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якої громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив збут громадянину ОСОБА_7 , револьверні набої у кількості 40 штук калібр 7,62х39, за своїми ознаками та маркуванням відносяться до бойових.

Їх придбання та зберігання здійснюється лише за дозволом на придбання для юридичних осіб, які здійснюють охорону та мають відомчі дозволи на придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів. Збут таких набоїв заборонено.

Так, прокурор стверджує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Оскільки у слідства є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, сторона обвинувачення переконана що відносно ОСОБА_9 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як , за переконанням слідчого, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

- впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.
В той же час, окрім цитування ст.177 КПК України, прокурором не наведені конкретні ризики, виступ зведений до формалізму.

Сторона захисту категорично заперечувала проти задоволення клопотання, акцентувала увагу слідчого судді на виключно позитивних даних про особу підозрюваного, на його похилий вік, наявність родини, дружини та доньки. Були впевнені, що інший запобіжний захід цілком забезпечить належну процесуальну поведінку та виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації ОСОБА_10 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в долучених до матеріалів доказах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_9 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_9 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
У відповідності до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За переконанням слідчого судді, прокурором доведено, що на даний час підозра є обгрунтованою.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Щодо наявних ризиків.
ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст.12 КК України), також слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення і особу підозрюваного.
Так, ОСОБА_5 похилого віку, має дружину, працює , має незадовоільний стан здоров`я. У своїх поясненнях від 28.05.2019 зазначив , що у вільний від роботи час займається розкопками різних металевих речей за допомогою пристрія «металошукач» та знайдені речі залишає собі на згадку.
Враховуючи обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також заслухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти наявним ризикам.
Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше 2 місяців.

28.05.2019 о 07.26 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України (час фактичного затримання).

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого, - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою - АДРЕСА_2 , -з 22.00 години до 07.00 години наступного дня.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Строк тримання під домашнім арештом визначити до 28.07.2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою,
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- не змінювати свого місця проживання,
-утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 .
Строк дії обов`язків визначити до 28.07.2019 року.
Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надати прокурору для направлення для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Контроль з виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 03.06.2019