ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6628/19
провадження № 1-кп/753/1210/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0010808 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матяшівка, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.09.2003 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194, ст.ст.69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки; 22.03.2005 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Київської області від 18.05.2005 року вказаний вирок змінено, та призначено покарання за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі; 10.05.2011 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.07.2011 року вказаний вирок скасовано, матеріали кримінальної справи направлено на додаткове розслідування, в подальшому засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 13.09.2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; 10.03.2015 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 27.04.2018 року з Бучанської виправної колонії Київської області по відбуттю строку покарання, 21.06.2019 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого: 06.04.2007 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитвого строку 1 рік; 13.07.2012 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки; 26.02.2013 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 12.12.2013 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 представників потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 потерпілої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 13.12.2018 року, близько 09 години 00 хвилин, за попередньою змовою направленою на таємне викрадення чужого майна, діючи відповідно до попередньо розподілених ролей з ОСОБА_4 , переконавшись, що у подвір`ї приватного будинку нікого немає та їхні дії не будуть викриті, таємно, умисно шляхом вільного доступу через фіртку, проник на територію присадибної ділянки приватного будинку АДРЕСА_5 , в свою чергу ОСОБА_4 , перебував поблизу фіртки вказаного будинку, де спостерігав за тим, щоб їх дії не були поміченні сторонніми особами та потерпілими. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , перебуваючи у подвір`ї вищезазначеного приватного будинку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом розбиття скла та пошкодження вікна проник до приватного будинку звідки викрав: - телевізор марки «Samsung», моделі «UE-32F6400», вартістю 4233 гривень 33 копійки; - ноутбук «HP» моделі «ProBook 4530s», вартістю 8194 гривні; фотоапарат марки «Sony» моделі «Cyber-Shot DSC-W350 Black», вартістю 683 гривні; - срібний ланцюжок вагою 2 грами, (ринкова вартість якого встановити не видається за можливе); - срібний хрестик вагою 1 грам, (ринкова вартість якого встановити не видається за можливе). Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 , 13.12.2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванім час, утримуючи при собі вищевказане майно, попрямували до ПТ «Ломбард Партнер» Вівенко і Компанія» до якого ОСОБА_3 , здав телевізор марки «Samsung» , отримавши за вказане майно грошові кошти в сумі 3675 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд. Також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд і іншим майном викраденим у потеррпілої. Своїми умисними діями ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , завдали потерпілій ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 13 110 грн. 33 коп.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав частково та суду показав, що 13.12.2018 року приблизно о 9 годині під час прогулянки з ОСОБА_4 по АДРЕСА_5 , він зайшов на подівр`я будинку АДРЕСА_5 , розбив вікно та проник до будинку, звідки викрав речі зазначені в обвинувальному акті, після чого вони разом із ОСОБА_4 пішли в ломбард, де він заклав викрадений телевізор за який отримав близько 4 000 грн. з яких 1200 гривень позичив ОСОБА_4 і вони розійшлись. ОСОБА_4 про його наміри здійснити крадіжку нічого незнав, попередньо про вчинення злочину вони не домовлялися. Після того коли він вийшов із території домоволодіння потерпілої із викраденими речами ОСОБА_4 думав, що він заходив до своїх знайомих, тому жодних запитань йому не задавав. 30.01.2019 року до нього додому приїхали незнайомі люди, зламили йому руку та відвезли до будинку АДРЕСА_5 , де вони деякий час розмовляли після чого прибула поліція. Також обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що будинок потерпілої після здійснення крадіжки він покинув вийшовши через вхідні двері забравши із собою ключі. До будинку потерпілої вони через деякий час після вчинення крадіжки приходили для того, щоб вибачитися, однак побачивши потерпілу передумали та втекли. Того дня у нього із собою були ключі від вхідних дверей будинку потерпілої, які він викинув покидаючи місце події після того коли побачив потерпілу.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не визнав та суду показав, що того дня до нього зранку приїхав ОСОБА_3 та вони разом пішли гуляти. Проходячи по вул. Любарській у м. Києві, ОСОБА_3 зайшов на територію одного із будинків та пробувши там близько 20 хв. повернувся з білим мішком та сумкою чорного кольору, в іншій руці у нього було щось замотане. У той час коли ОСОБА_3 був відсутній він чекав його біля входу на територію домоволодіння до якого зайшов останній. Після того коли ОСОБА_3 вийшов вони направилися до ломбарду, де ОСОБА_3 заклав телевізор, та позичив йому 1200 грн. після чого вони розійшлись. Про наміри ОСОБА_3 здійснити крадіжку він нічого не знав та з ним про це не домовлявся. Також ОСОБА_3 забув у нього фотоапарат, який викрав у потерпілої, та коли він дізнався про це то повернув фотоапарат останній. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що він був затриманий чоловіком потерпілої та особами, які були разом з ним та підтвердив їм свою участь із ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки із будинку потерпілої.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, їх вина у вчиненні цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що зранку 13.12.2018 року вона разом з чоловіком збиралися відвозити дітей у садочок та перед від`їздом побачила двох підозрілих людей які оглядали їхнє подвір`я, однак невдовзі вони пішли в іншу сторону. Коли вона повернулася додому з`ясувалось, що у ванній кімнаті розбите вікно та у них вчинено крадіжку. Через деякий час, а саме 30.12.2018 року вона повертаючись із магазину додому зустріла чоловіка, який йшов їй назустріч та побачивши її різко почав рухатися в іншу сторону, вказана особа була візуально дуже схожий на одного з тих хто в день вчинення крадіжки був біля її будинку, та вона відразу зателефоновула своєму чоловіку. Коли її чоловік приїхав на місце то з`ясував, що цю особу звати ОСОБА_4 який зізнався, що він зі своїм знайомим викрали з їнього будинку речі, та в подальшому показав місце проживання ОСОБА_3 . В подальшому вони зібрали обох обвинувачених разом записали їхні покази на відео та викликали поліцію. Також потерпіла зазначила, що із будинку окрім речей зазначених у обвинувальному акті було викрадено ключі від будинку та 23.12.2018 року ОСОБА_3 знову приходив до їхнього будинку, однак побачивши її через вікно втік.

Свідок ОСОБА_10 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що потерпіла є сестрою його дружини. 30.01.2019 року він разом з чоловіком потерпілої спіймали обвинуваченого ОСОБА_4 , розпитали його про крадіжку, після чого він зізнався, що ОСОБА_3 здійснював крадіжку, а він стояв та спостерігав за навколишньою обстановкою. Жодного тиску на обвинувачених вони не чинили, останні добровільно розказали, як пробралися до будинку, що викрали і куди поділи.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що потерпіла являється дружиною його брата, тому йому було відомо, що з їхнього будинку вчинено крадіжку. 30.01.2019 року йому зателефонувала потерпіла та повідомила, що бачила одного із злодіїв на зупинці, після чого він з братом поїхали туди та спіймали ОСОБА_4 , який все добровільно розповів та вказав із ким він вчинив вказаний злочин. Після цього вони разом із ОСОБА_4 їздили у м. Бровари до ОСОБА_3 , який підтвердив свою участь у вчиненні цього злочину, після цього і ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були передані працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_8 будучи допитаним в судовому засіданні суду повідомив, що 13.12.2018 року, біля 8 години ранку вперше побачив обвинувачених біля свого будинку, вони здалися йому дуже підозрілими, оскільки уважно оглядали будинок. Того ж дня приблизно о 09 год. 30 хв. вони виявили крадіжку у їхньому будинку. 23.12.2018 року дружина зателефонувала йому і повідомила, що злодії вдруге намагалися вчинити злочин, однак побачили, що вдома хтось є вони втекли. 30.01.2018 року дружина повідомила, що побачила одного з злодіїв на зупинці, після чого йому вдалося спіймати його, та він підтвердив, що вчинив кражіжку із їхнього будинку разом із своїм знайомим та погодився показати його місце проживання. В подальшому він із ОСОБА_12 поїхали до м. Бровари до ОСОБА_3 , який також підтвердив свою участь у вчинені злочину разом із ОСОБА_4 . Злодії пояснювали, що їм терміново потрібні були гроші і через це здійснили крадіжку, випадково натрапивши на їх будинок, просили не здавати їх працівникам поліції, однак жодних речей не повернули.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що потерпіла являється його сестрою. У грудні минулого року йому зателефонував човік потерпілої та розповів, що його обікрали, того ж дня вони разом оглянули будинок, однак нікого не знайшли. Через деякий час потерпіла впізнала одного із зловмисників на зупинці, після чого вони його затримали та він у всьому зізнався і розповів про спільнка. Жодного психологічного чи фізичного впливу на обвинувачених вони не чинили, ОСОБА_4 добровільно розповів, що ОСОБА_3 поділився з ним грошима після продажу техніки, та те, що саме ОСОБА_3 запропонував вчинити крадіжку.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що являється сусідкою потерпілої, тому знає, що їхній будинок обікрали. Одного разу вона повертаючись додому побачила біля будинку сусідів працівників поліції, тому вирішила підійти, щоб з`ясувати, що відбувається. На вулиці перед будинком стояв один з обвинувачених, яких розмовляв із потерпілими, поруч стояли ще кілька сусідів. Жожного фізичного впливу щодо обвинувачених не здійснювалось.

Також вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, окрім їх показань та показань потерпілої і свідків підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2018 року (т.1 а.п. 88), з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що 13.12.2018 року в період часу з 08 год. 10 хв. по 09 год. хв. за адресою: м. Київ, вул. Любарська, 3, невідомі проникли в її будинок, шляхом розбиття вікна у ванній кімнаті та викрали телевізор "Samsung" та ноутбук "HР".

Даними протоколу огляду місця події від 13.11.2018 року з фототаблицями (т.1 а.п. 89-97), з якого вбачається, що під час огляду приватного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , у ванній кімнані вказаного будинку знаходиться отвір від вікна, а саме вінкно на момент огляду знаходиться поруч з отвором зі сторони вулиці, обстановка в будинку не порушена, в різиних кімнатах виявлено сліди піпілярних узорів.

Даними відображеними у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з довідкою до нього від 30.01.2019 року (т. 1 а.п.105-107) з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 на запитання слідчого чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках, заявила, що впізнає особу, яка зображена на фото №4, як чоловіка який 13.12.2018 року був біля її будинку перед вчиненням крадіжки Згідно довідки до протоколу на фото № 4 зображений ОСОБА_4 . Відповіддю на запит з ПТ "Ломбард Партнер" Вівенко і Компанія" з додатком від 13.02.2019 року (т.1 а.п. 109) відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 звертались за послугами до ломбарду. Зокрема, ОСОБА_3 13.12.2018 року у відділенні ломбарду, яке розташоване за адресою: м. Київ, просп. М. Бажана, 3-Г, за договором фінансового кредиту отримав кредит у розмірі 3 675 гривень під заставу телевізора Samsung UE32F6400AKXU. ОСОБА_4 - 30.12.2018 року у відділенні ломбарду, що розташоване по вул. Григоренка, 24-В у м. Києві, за договором фінансового кредиту отримав кредит у розмірі 1 115 гривень під заставу каблучки із золота 585 проби загальною вагою 1,97 гр.

Висновком експерта від 16.03.2019 року (т.1 а.п.110-111) з якого вбачається, що дійсна (ринкова) вартість поданого на дослідження ноутбуку модель HP Pro Book 4530LW843EA, придбаного у 2012 році, на момент вчинення злочину, тобто на 13.12.2018 року становить 8 194 гривні.

Висновком експерта № 13-1/310 від 26.02.2019 року (т.1 а.п.112-116) з якого вбачається, що ринкова вартість телевізора марки "Samsung" моделі "UE-32F6400" станом на 13.12.2018 року могла становити 4 233 гривні 33 копійки. Встановити ринкову вартість ноутбука "HP" моделі "ProBook 4530s" станом на 13.12.2018 не видається можливим. Ринкова вартість фотоапарата марки "Sony" моделі "Cyber-Shot DSC-W350 Black" станом на 13.12. 2018 року становила 683 гривні. Встановити ринкову вартість срібного ланцюжка вагою 2 грами, станом на 13.12. 2018 року невидається можливим. Встановити ринкову вартість срібного хрестика вагою 1 грам станом на 13.12. 2018 року не видається можливим.

Даними відображеними у протоколі слідчого експеременту від 26.03.2019 року (т. 1 а.п.118-121) з яких вбачається, що 23.03.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 в присутності понятих відтворив події, які мали місце 13.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_5 , повідомив про свою роль у вчиненні злочину, а саме те, що він спортегігав за навколишньою обстановкою, щоб дії ОСОБА_3 який у той час проник у будинок були непомічені, та після того як ОСОБА_3 вийшов з будинку із викраденими речами вони заклали їх до ломбарду за, що отримали грошові кошти.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку показанням обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд ставитьтся до них критично та розцінює виключно, як позицію захисту з метою уникнення та пом`якшення прокарання за вчинений злочин.

Крім цього вказані показання спростовуються комплексом зібраних у кримінальному провадженні чітких, логічних, послідовних, переконливих та таких, що доповнють один одного доказів.

Зокрема обвинувачений ОСОБА_3 визнає те, що 13.12.2018 року близько 9.00 год. був на місці вчинення злочину, проник до будинку потерпілої та викрав із нього речі зазначені в обвинувальному акті, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Також обвинувачений ОСОБА_3 підтверджує той факт, що разом із ним був обвинувачений ОСОБА_4 , однак останній не знав про його намір вчинити крадіжку, а коли він зайшов на подвір`я потерпілої, проник до будинку та через деякий час повернувся із викраденими речами, останній думав, що він заходив до своїх знайомих. Частину грошових коштів, які він отримав за викрадений телевізов він позичив ОСОБА_4 на його прохання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтверджує те, що 13.12.2018 року близько 9 години разом із ОСОБА_3 був на місці вчинення злочину. ОСОБА_3 заходив на деякий час на подвір`я потерпілої, він у цей час знаходився поруч із входом на територію домоволодіння. Повернувшись ОСОБА_3 мав із собою мішок білого кольору, чорну сумку та щось замотане із чим вони направилися до ломбарду де ОСОБА_3 заклав телевізор та позичив йому 1200 грн. після чого вони розійшлися. Також, обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що він був затриманий чоловіком потерпілої та особами, які були разом з ним та підтвердив їм свою участь із ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки із будинку потерпілої.

Існування попередньої змови між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вчинення крадіжки та участь останнього у вчиненні цього злочину із відведенням йому конкретної ролі безумовно підтверджується протоколом слідчого експеременту від 26.03.2019 року (т. 1 а.п.118-121) з якого вбачається, що 23.06.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 в присутності понятих відтворив події, які мали місце 13.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_5 , повідомивши про свою роль у вчиненні злочину, а саме те, що він спортегігав за навколишньою обстановкою, щоб дії ОСОБА_3 який у той час проник у будинок були непомічені, та після того як ОСОБА_3 вийшов з будинку із викраденими речами вони заклали їх до ломбарду за, що отримали грошові кошти.

Також те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час його затримання чоловіком потерпілої підтверджував свою роль та участь у вчиненні крадіжки із будинку потерпілої підтверджує сам обвинувачений ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Окрім цього підтвердженням злагодженості дій обвинувачених є те, що після вчинення крадіжки останні направилися до ломбарду, де заклали викрадені речі та розподілили грошові кошти. Також підтвердженням цього факту є те, що фотоапарат викрадений у потерпілої опинився саме у обвинуваченого ОСОБА_4 , та те, що безпосередньо перед вчиненням злочину обвинувачені знаходилися біля будинку потерпілої та спостерігали за ним.

Разом із тим, суд не може не звернути увагу на те, що як обвинувачений ОСОБА_3 так і обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимі, в тому числі і за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_3 4 рази, ОСОБА_4 3 рази, тому обидва є чітко обізнаними із послідовністю дій при вчиненні крадіжки із проникненням, а тому показання ОСОБА_4 про те, що йому не було відомо про наміри ОСОБА_3 вчинити крадіжку, при тому, що після тривалого перебування на території чужого домоволодіння останній вийшов із рядом речей, а саме мішком білого кольору, чорною сумкою та телевізором, який в подальшому за участю ОСОБА_4 був зданий до ломбарду, а гроші розподілено, не витримують жодної критики та є очевидно надуманими.

Натомість аналіз цілого комплексу досліджених та оцінених у кримінальному провадженні доказів, які не викликають у суду жодного сумніву у їх належності та допустимості, безумовно підтвержують наявність попередньої змови між обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також участь і конкретну роль останнього у його вчиненні.

Чіткий вектор на обрання антисоціальної та злочинної моделі поведінки обвинуваченими є їх неодноразові попередні судимості, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 разом із викраденими речами взяв із будинку ключі від вхідних дверей та 23.12.2018 року повертався до будинку потерпілої, однак побачивши її через вікно із місця події втік.

Показання ж ОСОБА_3 про те, що 23.12.2018 року він повертався до будинку потерпілої для того, щоб попросити вибачення, а після того коли побачив останню чере вікно передумав та втік, також є очевидно надуманими та не беруться судом до уваги, оскільки, як під час досудового розслідування так і протягом розгляду справи в суді, обвинувачений ОСОБА_3 пробачення у потерпілої не просив, жодну із викрадених речей не повернув, а завдану шкоду навіть частково не відшкодував. Окрім того, суд звертає увагу на той факт, що 23.12.2018 року ОСОБА_3 до будинку потерпілої повертався саме із ключами від вхідних дверей, які викинув тільки після того коли побачив потерпілу та покинув місце події, що на переконання суду, безсумнівно виключає версію ОСОБА_3 про вибачення.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід визнати винуватими у вчинені інкримінованого їй злочину. Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України невстановлено. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлені.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання нестав, та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку сумість, знову вчинив новий умисний, корисливий злочий, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, не працює, немає постійного заробітку, також суд бере до уваги особу обвинуваченого, його роль у вчиненні злочину, попередні судимості, чітко виражену антисоціальну та злочинну модель поведінки, відношення до вчиненого та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах максимальної межі санкції передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України з частковим приєднанням на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2019 року, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення та перевиховання не став, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку сумість знову вчинив новий умисний, корисливий злочий, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, немає постійного заробітку, також суд бере до уваги особу обвинуваченого, його роль у вчиненні злочину, попередні судимості, чітко виражену антисоціальну та злочинну модель поведінки, відношення до вчиненого та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі у межах наближених до максимальної межі санкції передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для застосування ст.ст.69,70,75,76 КК України суд невбачає.

У відповідності до ст.ст.127-130 КПК України, із обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 16 183 грн. 33 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., що буде відповідати принципам справедливості та розумності.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, із врахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2019 року у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду, негайно. Початок строку вібування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 24.07.2019 року. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду, негайно. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 24.07.2019 року. Цивільний позов задовольнити у повному опсязі. Стягнути содірано із обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 16 183 гривень 33 копійок та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави 3 003 гривні за проведення судових експертиз. Речові докази - три сліди папілярних узорів - залишити у матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: