САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1598/19
Провадження №1-кс/726/518/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області від 14.04.2019 року про визнання автомобіля речовим доказом, -

ВСТАНОВИВ :
19.08.2019 року до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 14.04.2019 року про визнання автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні № 000016 від 14.04.2019 року.

Вказує, на те що 06.08.2019 року ним особисто було отримано на його відповідне клопотання копію постанови про визнання речовим доказом його автомобіля марки «Мерседес-Бенц» 2000 року випуску та який тимчасово вилучений слідчим ОСОБА_6 під час затримання його автомобіля по підозрі у підробці технічного паспорта на нього. Вважає, що саме тимчасове вилучення та визнання його автомобіля речовим доказом прямо суперечить ст.16 КПК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 підтримав свою скаргу на постанову слідчого СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 14.04.2019 року про визнання автомобіля речовим доказом.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначив, що постанову від 14.04.2019 року про визнання речового доказу виніс законно оскільки підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, про що відомо заявнику, отже скарга є безпідставною, такою що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, прокурора, слідчого та дослідивши матеріали скарги, кримінальне провадження прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

За результатами проведеного досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000016 від 14.04.2019 року за ознаками злочину, передбачених ст.358 ч.4 КК України слідчим СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області винесена постанова про визнання речовим доказом від 14.04.2019 року, у зв`язку з виявленням явних ознак підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до змісту скарги спірний автомобіль не належить на будь-якому речовому праві скаржникові, право власності на спірний автомобіль. В скарзі вказано, що це автомобіль скаржника, однак суду не надано жодного доказу на встановлення даної обставини.

Однак в ст.ст. 23, 95 КПК України вказано, що суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

У ст.98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.

Визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом змінює його процесуально-правову природу і правове регулювання відносин щодо утримання відповідного майна.

Документи з ознаками підроблення та визнані речовим доказом не підлягають поверненню.

Крім цього в КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, порядок його зберігання. Тому не може бути зобов`язано слідчого вирішити долю речового доказу за обставин надання законом такої компетенції іншому уповноваженому суб`єкту в порядку ст. 100 КПК України.

В п.3 ст.26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Будь-якого неправомірного втручання у права, передбачені в ст. 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не здійснюється, оскільки було визнано автомобіль в якості речового доказу, що є безпосереднім засобом вчинення кримінального правопорушення, відповідні дії здійснено на основі положення кримінального-процесуального закону, такі дії мають легітимну мету, що виправдана інтересами досудового слідства, а тому здійснюються в інтересах суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :
У скарзі ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області від 14.04.2019 року про визнання автомобіля речовим доказом відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала не підлягає оскарженню.
Слідчий суддяОСОБА_1