Справа № 317/3945/18
№/п 1-кп/317/180/2019

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001245 від 28.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовта-Круча, Оріхівського району, Запорізької області, громадянину України, українцю, освіта середня, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, офіційно зареєстрована одна неповнолітня дитина, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та такому, що проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 01.08.2007 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном у 1 рік;
- 05.05.2010 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ст. 198 КК України засуджений до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений із випробувальним терміном у 1 рік та 6 місяців;
- 19.04.2011 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185,69, ч. 1 ст. 71 КК України, засуджений до штрафу у 8 500 гривень;
- 28.12.2015 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України засуджений до позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений із випробувальним терміном у 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
28.08.2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись з дозволу потерпілої ОСОБА_7 у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу з кімнат вказаного будинку таємно викрав чавунну плиту розміром 845х540х10 мм вартість якої згідно висновку експерта № 2786/18 від 18.10.2018 року складає 703 гривні 73 копійки та чавунну плиту розміром 710х410х12 мм вартість якої згідно висновку експерта № 2786/18 від 18.10.2018 року складає 576 гривень 70 копійок, після чого покинув територію вказаного будинку з викраденим майном.
Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 1280 гривень 43 копійки.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. В підготовчому судовому засіданні заявляла про бажання про звернення з цивільним позовом. В наступні судові засідання не з`являлась.

ОСОБА_6 щодо обставин правопорушення пояснив, що він дійсно скоїв його, але щиро розкаявся, потерпілій сплатив матеріальну шкоду, про що надав суду копії розписок про отримання ОСОБА_7 грошей. Пояснив, що він з цивільною дружиною та дітьми винайняли у потерпілої будинок за адресою АДРЕСА_3 . Він не працював та не мав грошей на купівлю продуктів харчування, а тому вирішив майно, що знаходилося в будинку та належало потерпілій ОСОБА_7 продати. Чавунні плити продавта грошима розпорядився на власний розсуд. Про те, що скоїв правопорушення в період іспитового строку усвідомлював.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та потерпіла не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєних злочинів, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідив матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліку у лікаря психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини - раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, правопорушення скоїв перебуваючи на іспитовому терміні, відшкодував шкоду, не має постійне місце проживання, офіційно не одружений, офіційно не працює, зі слів на утриманні має 5 неповнолітніх дітей, в свідоцтві про народження лише однієї дитини зазначений батьком.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття. Обставинами, які обтяжуюють покарання ОСОБА_6 є рецидив злочину.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 правопорушення, дані про його особу, суд з урахуванням вимог ст.71 КК України приходить до висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком при цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому застосування ст.71 КК України означає, що покарання від відбування якого засуджений був звільнений на підставі ст.75 КК України тепер має відбуватися ним реально як і всі інші покарання в межах алгоритму призначення покарання і за сукупністю злочинів, і за сукупністю вироків.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 під час судового розгляду не застосовувався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК Україниприєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28 грудня 2015 року за ч.2 ст.186 КК України до п`яти років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки.

Остаточно визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту реального виконання вироку, з моменту взяття під варту.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1