Провадження №: 1-кс/752/6563/19
У Х В А Л А
Свою скаргу мотивував тим, що 14.07.2017 року слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_6 за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. У той же день відомості про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, ОСОБА_5 статусу підозрюваного не набув. Повідомлення про підозру складено неналежним суб`єктом, оскільки ОСОБА_5 був народним депутатом України 2-го,3-го,4-го скликань і звання за нам зберігається довічно, також повідомлення про підозру від 14.07.2017 до цього часу не вручено останньому. Крім того, органом досудового розслідування не підтверджено спричинення, діями ОСОБА_5 , державі збитків в розмірі
На думку сторони захисту, за таких обставин рішення слідчого, погоджене з прокурором про вручення повідомлення про підозру підлягає скасуванню.
В судовому засіданні заявник доводи, зазначені в скарзі, підтримав в повному обсязі, вважає дії слідчого і прокурора безпідставними та незаконними. Просить задовольнити скаргу в повному обсязі, визнавши дії прокурора та слідчого незаконними та скасувати рішення щодо вручення підозри від 14.07.2017 року ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України і виключити відомості з цього приводу з ЄРДР.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що повідомлення про підозру
ОСОБА_5 спрямоване поштою за місцем його реєстрації в м. Києві та в порядку міжнародного співробітництва до Республіки Ізраїль. Докази належного вручення чи отримання повідомлення про підозру у органу досудового розслідування відсутні.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що здійснив незаконне вилучення, зміну цільового призначення та передачу в оренду ТОВ «Амадеус Ко» особливо цінних земель на Парковій дорозі в місті Києві для здійснення незаконного будівництва, що призвело до знищення об`єкта археологічної спадщини, а також у здійсненні умисного невжиття заходів до укладення договору оренди земельних ділянок, визначення у ньому заниженого розміру орендної плати, що загалом заподіяло збитки на загальну суму 251 184 943,83 грн.
14.07.2017 року слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , яке 14.07.2017 направлено поштою за адресою АДРЕСА_1 . У той же день відомості про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, повідомлення про підозру було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення. В подальшому, 03.08.2017 органом досудового розслідування до департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України направлено запит про надання міжнародної правової допомоги до Республіки Ізраїль у тому числі з метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 . У запиті сторона обвинувачення посилається на нотаріально завірену копію заяви ОСОБА_5 про проживання останнього за адресою АДРЕСА_2 . Відповідь з підтвердженням виконання міжнародного доручення в матеріалах кримінального провадження відсутня. Згідно із ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.
Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.
Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.
Відповідно до ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За приписами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, що регулює відносини, пов`язані з викликом особи до слідчого, прокурора, суду.
Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
В ході судового розгляду прокурор не надав доказів того, що 14.07.2017 мало місце вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у процесуальний спосіб.
Направлення поштою або у порядку міжнародно-правового доручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 не є доказом вручення повідомлення про підозру, так як останні не містять передбаченого ч. 1 ст. 136 КПК України розпису про його отримання ОСОБА_5 .
У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
З огляду на це, враховуючи, що органом досудового розслідування не вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, а також, що у органу досудового розслідування відсутні дані про належне підтвердження факту вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 у будь-який інший спосіб, передбачений чинним законодавством, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
Так, 17.08.12 наказом Генерального прокурора України № 69 затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, який, у відповідності до п. 1.3, утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів досудового розслідування; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі.
Згідно з п.п. 10) п. 2.1. Положення до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.п. 4) п. 3.1. Положення внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри- невідкладно.
Таким чином, відомості про невручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру та не набуття у зв`язку з цим ним статусу підозрюваної особи підлягають невідкладному внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Керуючись ст.ст. 24, 110, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: