ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2302/19 Справа № 191/26/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання щодо ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з технічною освітою, одруженого, засудженого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року за ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,
про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_7 переведено до слідчого ізолятора Криворізької установи виконання покарань №3, в якому останній перебував з 15 березня 2017 року до 18 квітня 2018 року, не в якості підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а в якості свідка в іншому кримінальному провадженні. Тому зазначений час знаходження засудженого ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі не є попереднім ув`язненням, а є фактичним відбуванням призначеного покарання за вироком, який на час переведення вже набрав законної сили. За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі:
- засуджений просить ухвалу скасувати та зарахувати йому в строк відбування покарання, період його перебування в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)з 15.03.2017 року по 18.04.2018 року, згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважає, що на підставі підпункту ґ п.2 ч.5 ст. 75 КК України, в редакції, яка діяла на момент його переведення до слідчого ізолятора, в якій зазначено, що перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у содовому розгляді кримінального провадження, повинно зараховуватися в строк відбування покарання, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила її залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без зміни, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Апеляційний суд у відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці вимоги Закону районним судом виконані належним чином.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та фактичного затримання ОСОБА_7 .
Вирок набрав законної сили 05 листопада 2014 року.
ОСОБА_7 було затримано 19 квітня 2015 року, згідно протоколу про затримання особи.
Початок строку відбування покарання 19 квітня 2015 року, кінець строку 19 квітня 2022 року.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2017 року ОСОБА_7 переведено із Синельниківської виправної колонії (№94) до слідчого ізолятора Криворізької установи виконання покарань №3 для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудженого до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч.1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Враховуючи, що ОСОБА_7 переведено до слідчого ізолятора Криворізької установи виконання покарань №3, в якому останній перебував з 15 березня 2017 року до 18 квітня 2018 року, не в якості підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а в якості свідка в іншому кримінальному провадженні, то зазначений час знаходження засудженого у слідчому ізоляторі не є попереднім ув`язненням, а є фактичним відбуванням призначеного покарання за вироком, який на час переведення вже набрав законної сили, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому, згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання, період його перебування в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)з 15.03.2017 року по 18.04.2018 року.
Ухвала районного суду є належним чином обґрунтованою, вмотивованою та законною.
Процесуальних порушень, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишити апеляційні вимоги засудженого ОСОБА_7 без задоволення, а ухвалу суду, - без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього вимог ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - залишити без зміни.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4