Справа № 367/3030/19
Провадження по справі № 1-кп/367/383/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 17.11.2018 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002270, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Буча Київської області, громадянки України, не одруженої, маючої середню освіту, не працюючої, пенсіонерки, інваліда ІІІ групи довічно, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 16.11.2018 р., приблизно о 18 год 00 хв (точний час не встановлено), перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, умисно, реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не маючи будь-яких підстав для вжиття заходів необхідної оборони, з мотивів помсти за словесні образи, взяла зі столу кухонної кімнати ніж, після чого, тримаючи ніж в правій руці підійшла до ОСОБА_7 , який знаходився у лежачому положенні на правому боці на підлозі в коридорі вказаної квартири, та нанесла два удари лезом ножа в область стегна лівої ноги ОСОБА_7 , чим спричинила йому тілесне ушкодження у виді колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням магістральних судин та розвитком гострої крововтрати, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Після цього з місця події пішла.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 17.11.2018 р., приблизно о 02 год 00 хв (точний час не встановлено), ОСОБА_7 помер у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вказаному вище злочину визнала.
Вказала, що вона спільно з ОСОБА_7 проживала в квартирі АДРЕСА_2 . Перебуваючи у нетверезому стані, він часто її бив. 16.11.2018 р., приблизно о 03-00 год він повернувся додому п?яний після розпиття горілки із сусідом ОСОБА_8 . Зранку, приблизно о 10-00 год, до них прийшов ОСОБА_8 і запропонував випити горілки. ОСОБА_7 сказав їй, щоб сходила купити горілки. Вона, боячись реакції ОСОБА_7 на відмову, купила та принесла додому 1 л горілки, яку ОСОБА_7 з ОСОБА_8 вживали на кухні їх квартири. Вона з ними не вживала, лише сиділа і дивилась телевізор. Коли вони випили усю горілку, що вона купила, на вимогу ОСОБА_7 знову купила горілки. Коли принесла її додому, запропонувала їм розпивати її в іншому місці. Вони не послухали, запросили її вжити з ними горілки. Вона трохи випила горілки і сиділа дивилась телевізор. У зв?язку з тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 голосно розмовляли, вона зробила гучність телевізора голосніше. Це не сподобалось ОСОБА_7 і він її вдарив. На її захист ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_7 і викинув його з кухні в коридор квартири, а сам пішов додому. ОСОБА_7 залишився лежати непритомним на підлозі в коридорі. Розуміючи, що коли він отямиться, почне її бити, з метою надати йому зрозуміти як це мати тілесні ушкодження, вона взяла зі столу в кухні ніж, тримаючи його в правій руці підійшла до ОСОБА_7 , який лежав на правому боці, і нанесла ножем два удари в ліве стегно. Після цього пішла до сусіда ОСОБА_8 , де вживала алкогольні напої. Повернулась додому близько 02-00 год 17.11.2019 р. і побачила, що ОСОБА_7 мертвий. Почувши, що за дверима квартири хтось іде по коридору, крикнула, щоб викликали медичну допомогу і поліцію, яких дочекалась в квартирі. У вчиненому розкаялась, попросила вибачення у потерпілих.

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації її дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують її особу.
Показання обвинуваченої в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачена скоїла тяжкий злочин.
Як особа обвинувачена характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не заміжня, не працює, є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, хворіє на онкологічне захворювання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд знаходить: визнання своєї вини в скоєнні злочину, щире каяття, наявність інвалідності та онкологічного захворювання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд вважає скоєння злочину у стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченої не можливе без ізоляції її від суспільства, але обирає покарання у найменшому розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд вважає таке покарання справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки згідно з ч. 69 КК України таке покарання можливе за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Однак, хоч судом і встановлено декілька обставин, що пом?якшують покарання обвинуваченої, але суд не вважає, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У зв?язку із цим не підлягає також задоволенню клопотання захисника про звільнення обвинуваченої від відбування покарання із іспитовим строком, оскільки згідно з ст. 75 КК України це можливо лише в разі призначення покарання не більше 5 років позбавлення волі.

Суд також не знаходить підстав для звільнення від відбування покарання у зв?язку із хворобою, оскільки суду не надано доказів, що вона хворіє на хворобу, яка відноситься до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров?я України від 15.08.14 № 1348/5/572.

Суд не обирає відносно обвинуваченої запобіжний захід, оскільки таких клопотань до суду не надходило.

Суд вирішує долю речових доказів згідно ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по провадженню суд відшкодовує за рахунок обвинуваченої.
Керуючись ч. 2 ст. 121 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 07 (сім) років.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_6 для направлення її до місця відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 24 919,29 грн. (Двадцять чотири тисячі дев?ятсот дев?ятнадцять гривень 29 коп.).
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирається.

Речові докази по провадженню знищити.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня залишення вироку без змін судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1