Справа № 344/1171/19
Провадження № 1-в/346/99/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия за допомогою відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.10.2018 року на більш м`яке покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, котрого підтримав у судовому засіданні та просив замінити йому невідбуту частину покарання іншим більш м`яким видом покарання посилаючись на те, що 17 жовтня 2018 року Коломийськи міськрайонним судом його визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4 КК України, з урахуванням ст. 70 ч.1 КК України вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України строк відбуття покарання рахувати з 21.08.2013 року з 11.40 год., тобто з моменту фактичного затримання.
Таким чином з урахуванням ст. 72 ч.5 КК України він відбув більше десяти років, за таких обставин кримінальним законодавством передбачено заміну покарання більш м`яким у відповідності до ст. 82 КК України.
Захисник засудженого ОСОБА_4 , просив клопотання задовільнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання із-за недоведеності того, що обвинувачений став на шлях виправлення..
Вивчивши матеріали клопотання засудженого, заслухавши пояснення засудженого, думку його захисника та думку прокурора , з врахуванням матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_6 суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ст. 82 ч.1 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно із ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, в тому числі і про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч.2 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, і призначено йому покарання: за п.6 ч.2 ст.115 КК України - у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадять) років з конфіскацією майна; за ч.4 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім ) років з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 визначено у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередньо обраний - тримання під вартою і строк відбуття покарання рахувати з 21 серпня 2013 року з 11 год. 40 хв. Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього увязнення з 21 серпня 2013 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув"язнення за 2 дні позбавлення волі (МОС а.с.75-86)
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 09 січня 2019 рок апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 17 жовтня 2018 року - без змін. (МОС а.с. 91-95).
Вирок набрав законної сили 09 січня 2019 року, що підтверджується розпорядженням Коломийського міськрайонного суду (МОС а.с. 98).
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, згідно опитувальних листів щодо можливості застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 члени комісії Коломийської виправної колонії (№41) дійшли до висновку що засуджений ОСОБА_6 не заслуговує до застосування до нього ст. 82 КК України (МОС т.2 а.с.165).
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 , останній з 13.02.2019 року відбуває покарання в Коломийській ВК 41. За час відбування покарання не допускав порушення установленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. На виробництві колонії не працевлаштований. Свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань або перекладає їх виконання на інших засуджених. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. За характером скритний, тихий, хитрий (МОС т.2, а.с.167).
Згідно Витягу з протоколу №9 від 06.03.2019 р. засідання Ради колективу засуджених відділення СПС №2 члени колективу постановили не виходити із клопотанням перед адміністрацією колонії щодо можливості застосування ст..ст. 101 КВК, 82 КК, 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 (МОС т.2 а.с.171).
Згідно виписки з протоколу №5 від 07.03.2019 р. засідання адміністративної комісії з розгляду питань умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, переводу до дільниці соціальної реабілітації, звільнення по хворобі, встановлення адміністративного нагляду, помилування, амністії засудженим Коломийської ВК №41, ознайомившись з матеріалами особової справи, характеристикою та заслухавши засудженого ОСОБА_6 постановили: засуджений не довів своє виправлення, не став на шлях виправлення, не стає на шлях виправлення (МОС т.2 а.с. 173). Дане рішення комісії засуджений не оскаржував в установленому порядку.
Крім цього у відповідності до ч.3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Однак питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_6 в даному судовому засіданні розглядається не на підставі подання Коломийської ВК- 41, погодженого зі спостережною комісією, як цього вимагає кримінально-виконавче законодавство, а на підставі клопотання засудженого, що є недотриманням процедурного порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, передбаченого ст.154 КВК України.
Згідно п.п.1,2,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.
Суд приходить до висновку, що всі вищезазначені факти свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 не довів, що став на шлях виправлення свідченням чого є зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що є єдиною і достатньою підставою для заміни невідбутого покарання більш м`яким.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованим, належним чином не мотивованим, так як з матеріалів клопотання встановити факт того, що засуджений став на шлях виправлення, що є необхідною та головною умовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, в даному випадку є неможливим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі наведеного та ст.ст.72, 82 КК України, керуючись ст.537,539 КПК України,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.10.2018 року більш м`яким, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів засудженим з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Суддя: ОСОБА_1