Номер провадження: 11-сс/813/1128/19
Номер справи місцевого суду: 520/8651/19 1-кс/520/4668/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року, якою відмовлено у відкриті провадження за його скаргою,
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до суду 1 інстанції зі скаргою на бездіяльність слідчого Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, в якій просив визнати бездіяльність слідчого Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , зобов`язати слідчого встановити місцезнаходження та вилучити автомобіль OPEL VECTRA державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з незаконного володіння (відповідального зберігання), зобов`язати слідчого передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику.
За результатами розгляду вказаної скарги слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ухвалою від 22.04.2019 року прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за вказаною скаргою, пославшись на те, що вимоги, викладені у скарзі, не передбачені положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі на вказану ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2019 року ОСОБА_5 вважає, що слідчий суддя прийняв рішення, яке не ґрунтується на законі, посилаючись на те, що висновки суду є неправомірними, незаконними та необґрунтованими, що грубо порушують його права як потерпілого, посилається на наступне:
подана ним заява і є клопотанням до слідчого про вчинення певних дій, на яку слідчий суддя не звернув уваги та безпідставно зазначив, що жодних клопотань ОСОБА_5 о не подавалось;
жодних письмових відповідей слідчим йому не було надано, а дії, про які він клопотав у своїй у заяві, не були виконані слідчим, крім того, відсутність письмового рішення фактично позбавляє його можливості оскаржити його;
слідчий не вжив ніяких заходів щодо вилучення автомобіля та повернення його йому, як володільцю, чи власнику його батьку, хоча протягом всього часу досудового розслідування було відомо місцезнаходження даного автомобіля;
автомобіль OPEL VECTRA державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був безпідставно переданий слідчим на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , який є свідком, також немає жодних відомостей про те, що автомобіль було вилучено, а також, що він був переданий на відповідальне зберігання;
крім того йому, ОСОБА_5 о стало відомо, що свідок здійснить переміщення автомобілю з попередньої адреси зберігання на іншу адресу, не було зазначено про приміщення, в якому буде зберігатися автомобіль.
За наслідками розгляду апеляційної скарги заявник ОСОБА_5 просив скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого Київського ВП ОСОБА_7 , визнати бездіяльність слідчого такою, що не відповідає вимогам КПК України, зобов`язати слідчого встановити місцезнаходження вказаного автомобіля та вилучити автомобіль з незаконного володіння (відповідального зберігання), зобов`язати слідчого передати зазначений автомобіль на відповідальне зберігання власнику (законному володільцю).
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, надані суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частинами 1, 3 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені в ході досудового провадження.

Так у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки слідчий суддя в порушення вимог КПК України, не витребував від органів досудового розслідування і не дослідив матеріали провадження з метою з`ясування обґрунтованості скарги, не розглянув скаргу по суті, а прийняв передчасне рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.
Так, заявник звернувся до органу досудового розслідування з вимогою проведення слідчих (розшукових) дій, однак в порушення вимог ст. 220 КПК України його клопотання не було розглянуто і рішення з цього приводу у встановленому законом порядку не прийнято, про що обґрунтовано зазначено у скарзі та апеляційній скарзі заявника.
За вказаних обставин, враховуючи, що ухвала слідчим суддею винесена передчасно, без дослідження підстав для прийняття скарги, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що розгляд та прийняття рішення за наслідками розгляду скарги, поданої в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України є виключно прерогативою та компетенцією слідчого судді місцевого суду до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування постановленого ним рішення, апеляційний суд вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, визнати скаргу ОСОБА_5 такою, що підлягає розгляду і направити до суду першої інстанції для їх вирішення у відповідності до вимог ст. ст. 303-307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 частково задовольнити, ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2019 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою скасувати, постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу ОСОБА_5 такою, що підлягає розгляду і повернути її до того ж суду 1-ї інстанції для розгляду іншим слідчим суддею.
Ухвала остаточна та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4