Справа № 569/8234/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження за №0000001 від 04.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився Рівненська область, м. Остріг, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, не будучи зареєстрований як суб`єкт господарювання відповідно до вимог ст.55 Господарського кодексу України, маючи на меті отримання доходів за рахунок засобів, здобутих в результаті заняття незаконним видом діяльності, у порушення вимог чинного законодавства, яке визначає порядок виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового та алкогольних напоїв, зокрема, ст.ст. 2, 9, 10, ч.ч. 1, 12, ст. 14, ст.15, п.п. 10, 11 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; п.7 ст.7, п.9 ст.9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»; п.п. 5, 8, 9, 12, 13 «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854; Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 27.12.2002 №1234/2002, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, з корисливих мотивів, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на особисте збагачення, шляхом збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та незаконно виготовленого спирту етилового, порушуючи вимоги законодавства України про обіг підакцизних товарів, до яких згідно з вимогами п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України відноситься спирт етиловий та алкогольні напої, не маючи ліцензії на виробництво та торгівлю алкогольними напоями, яка видається тільки суб`єктам підприємницької діяльності органом, уповноваженим Кабінетом Міністрів України, маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію населенню незаконно виготовлених алкогольних напоїв та незаконно виготовленого спирту етилового без сплати акцизного податку, передбаченого Розділом 6 Податкового кодексу України, посягаючи на суспільні відносини у сфері державного регулювання, оподаткування та формування прибуткової частини державного бюджету, незаконно придбав з метою подальшого збуту незаконно виготовлені алкогольні напої та незаконно виготовлений спирт етиловий у невстановленої досудовим розслідуванням особи, не вимагаючи при цьому пред`явлення документів, які б свідчили про те, що дана особа зареєстрована як підприємець і має ліцензію на здійснення торгівлі підакцизними товарами на які передбачено законодавством, а саме: товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, прибутково-видаткових накладних, сертифікату відповідності або скріпленого підписом і печаткою суб`єкта, що відпустив товар, копією сертифіката відповідності, документів, що підтверджують належну якість продукції, чи їх копій, скріпленими підписом і печаткою постачальника та у подальшому зберігав з метою збуту.
Так, 27 листопада 2018 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неконтрольованого державою доходу та для поліпшення власного майнового стану, почав цікавитись цінами щодо придбання алкогольних напоїв та спирту етилового, шляхом пошуку оголошень в мережі «Інтернет». Проаналізувавши асортимент та ціну на невстановленому досудовим розслідуванням сайті мережі «Інтернет», у телефонному режимі 01.12.2018 в першій половині дня ОСОБА_4 домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання алкогольної продукції в пластикових пляшках об. 5 л., картонних коробках об. 10 л., бочках об. 220 л., картонних коробок для розливу алкогольної продукції, «євро кубів» та спирту в бочках об. 220 л.
ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного плану, достовірно знаючи про те, що виробництво і обіг підакцизних товарів регулюється державою та здійснюється суб`єктами господарювання - спеціалізованими підприємствами за наявності спеціальних дозволів (ліцензій), 24.12.2018 о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав наступну продукцію: 17 бочок синього кольору об. 220 л. кожна, з яких: 15 з алкогольними напоями в кількості 3300 л. та 2 з спиртом етиловим в кількості 440 л.; 71 прозору пластикову пляшку об. 5 л. кожна з алкогольними напоями в кількості 355 л.; 200 картонних коробок об. 10 л. з алкогольними напоями, з яких 100 коробок без будь-яких надписів та 100 коробок з надписом «ПШЕНИЧНА 10 дм/3» в кількості 2000 л.; 40 штук пустих картонних коробок без будь-яких надписів; 4 пластмасових білого кольору «євро куби» об. 1000 л. кожен з алкогольними напоями в кількості 4000 л.
В подальшому, ОСОБА_4 , придбані незаконно виготовлені алкогольні напої, спирт етиловий, пусті картонні коробки (окрім 3,3 л. алкогольних напоїв та однієї картонної коробки, які забрав додому для власних потреб) зберігав з метою збуту у складському приміщені за адресою АДРЕСА_2 , до 20 год. 15 хв. 03.01.2019, тобто до моменту їх вилучення працівниками податкової міліції.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 204 КК України, оскільки він вчинив незаконне зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів (тютюнових виробів).
Під час провадження досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Рівненської області юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди сторони узгоджують покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.204 КК України у виді штрафу в розмірі п`ять тисяч (5000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 85000 грн.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, що 27 листопада 2018 року почав цікавитись цінами щодо придбання алкогольних напоїв та спирту етилового, шляхом пошуку оголошень в мережі «Інтернет». Проаналізувавши асортимент та ціну на сайті мережі «Інтернет», у телефонному режимі 01.12.2018 в першій половині дня домовився з особою про придбання алкогольної продукції в пластикових пляшках об. 5 л., картонних коробках об. 10 л., бочках об. 220 л., картонних коробок для розливу алкогольної продукції, «євро кубів» та спирту в бочках об. 220 л. визнав повністю.
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_4 ,за ч. 1 ст. 204 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого його майновий стан.
Обставинами, які відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшують кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до положень ст.67 КК України обтяжують кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
На диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога ОСОБА_4 , не перебуває.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення експертизи складають 1430 гривень.
Вищезазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Угоду від 23 квітня 2019 року по кримінальному провадженню №0000001 від 04.01.2019 року, про визнання винуватості укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Рівненської області юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 , визнати виним за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.204 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі п`ять тисяч (5000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 85000 грн.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави в сумі 1430 гривень.
Речові докази у справі, а саме: 17 бочок синього кольору орієнтовним об. 220 л. кожна наповнені прозорою рідиною з яких: 15 з характерним запахом спиртосуміщі (3300 л.) та 2 з характерним запахом спирту (440 л.); 71 прозору пластикову пляшку орієнтовним об. 5 л. кожна, закорковані корками червоного кольору з яких: 69 наповнені прозорою рідиною з характерним запахом спиртосуміщі, в 1 приблизно 1,7 л. рідини з характерним запахом спиртосуміщі, в 1 залишки на дні рідини з характерним запахом спиртосуміщі, (346,7 л.); лійку чорного кольору; 200 картонних коробок орієнтовним об. 10 л., в яких знаходяться поліетиленові не прозорі сірого кольору пакети з вмонтованими кранами для зливу, з яких 100 коробок без будь-яких надписів та 100 коробок з надписом «ПШЕНИЧНА 10 дм/3» (2000 л.); 39 штук картонних коробок без будь-яких надписів; 4 пластмасових білого кольору «євро куби» орієнтовним об. 1000 л. кожен, наповнені прозорою рідиною з характерним запахом спиртосуміщі (4000 л.), а всього рідин 10086,7 л., з яких: 440 л. з характерним запахом спирту та 9646,7 л.- знищити (т.1, а.с.20).
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального Кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненького міського суду ОСОБА_1