печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 12.04.2019,-

В С Т А Н О В И В :
06.05.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 12.04.2019.
Заявник посилався на таке: 12 квітня 2019 р. на адресу Генеральної прокуратури України була направлена Укрпоштою заява про кримінальне правопорушення від 12.04.2019, про вчинення посадовою особою, колишнім головою Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 (нині суддя у відставці, з березня 2017 р.) службового підроблення, яке передбачене ст. ст. 358, 366, 376 КК України, що виразилося у внесенні до офіційних документів статистичних даних суду про ефективність моєї роботи на посаді судді, які він направив до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, з метою звільнення мене з посади, що стало підставою відмови Вищою кваліфікаційною комісією суддів України у рекомендації на продовження суддівських повноважень безстроково, та при формуванні суддівського досьє, у процедурах кваліфікаційного оцінювання, шляхом надання завідомо неправдивих відомостей. Повідомлення про кримінальне правопорушення відповідає вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема містить короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення та додані докази.
Станом на день подання скарги інформацію про внесення відомостей за заявою (повідомленням) від 12.04.2019 заявником не отримано.
24.04.2019 заявнику було направлено лист № 15/4/9-46210ВИХ-19 за підписом заступника начальника управління Начальника відділу координації діяльнсості підрозділів Державного бюро розслідувань у сфері протидії злочинів та контролю виконання ОСОБА_5 в якому було зазначено, що звернення ОСОБА_3 щодо протиправний на її думку, дій колишнього голови Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 було направлено до прокуратури Черкаської області.
Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте ОСОБА_3 на почтову адресу суду направила заяву про розгляд скарги за її відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник Генеральної прокуратури України не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено, заяв, клопотань не надходило.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом десяти днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга подана у строк, передбачений вимогами КПК України.
Але, як вбачається зі змісту скарги, заяви про кримінальне правопорушення, заявник просить внести відомості про кримінальні правопорушення відносно колишнього голови Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 .
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. І саме тому фактичні данні, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування викладені також у Постанові Пленуму Верховного суду України номер 6 від 04 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», який є діючим. Крім того, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінальних правопорушень органами прокуратури при вирішенні питання про наявність ознак складу злочину в діях судді згідно з Інструкцією номер 1050 і внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади». Як вбачається з поданої скарги, вона не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність в діях суддів складу кримінального правопорушення зі всіма його складовими. У відповідності до ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння /дія або бездіяльність/, вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом. Незгода з рішенням судів або діями сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду. У зв`язку з тим, що відсутні підстави, згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР вона не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 12.04.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1