Справа № 747/323/19
Провадження № 1-кп/747/46/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2019 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000089 від 24.04.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , працюючого робітником АФ «Горизонт», українця, громадянина України, раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
24 квітня 2019 року близько 21-ї год. ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , умисно, розуміючи протиправність своїх дій, в ході раптово виниклого конфлікту з братом ОСОБА_5 , завдав йому два удари кулаком правої руки в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна на кінчику носа та два садна на лівій щоці, які згідно висновку судово-медичного експерта № 106 від 14.05.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином, своїми діями, які виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав в повному обсязі і суду показав, що 24 квітня 2019 року у вечірній час він зайшов додому до свого брата, там у них виникла сварка і він вдарив брата два рази рукою в обличчя. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні скористався своїм правом відмовитись давати покази у відповідності до п.6 ч.1 ст. 56 КПК України, зазначивши, що все було саме так як показав брат в судовому засіданні, та просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін, та досудової доповіді органу пробації.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Крім того, судом враховується висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді від 25 липня 2019 року, і згідно якого призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, буде достатньо для виправлення обвинуваченого.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до злочину невеликої тяжкості. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, висновок органу пробації, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1