Справа № 308/3914/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11-сс/4806/248/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України кримінального правопорушення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого.

Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з 22-ї години до 06-ї години наступної доби.
На підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали визначено до 07.06.2019, включно.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 09 квітня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України кримінального правопорушення, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, що мало місце 07 серпня 2018 року приблизно о 13 год. 03 хв. по вул. Ужгородській у м. Перечин, щодо потерпілого ОСОБА_10 .. Стверджує, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2018 та схемою до нього; протоколом огляду від 08.08.2018; поясненнями ОСОБА_6 від 07.08.2018; протоколом медичного освідчення гр. ОСОБА_6 № 820; відео зображенням факту ДТП із камер спостережень; протоколом проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 20.08.2018; протоколом огляду місця події від 23.08.2018; висновком експерта №1409 від 17.08.2018; висновками судових авто технічних експертиз № 9971 від 31.08.2018, № № 9947, 9949 від 23.08.2018; висновками експертів № 10/245 від 18.10.2018, № 350 від 08.09.2018; висновком експертів № 5638 за результатами комісійної судової автотехнічної експертизи від 19.12.2018. Зазначає, що 19 березня 2019 року слідчим за погодженням із прокурором винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .. Посилається на те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним (від трьох до восьми років позбавлення волі), дають підстави вважати про наявність ризиків того, що, перебуваючи на волі, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, ОСОБА_6 може виїхати за межі України, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання цим ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України кримінального правопорушення, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, однак, клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Зазначається, що доводи слідчого щодо можливості впливу на потерпілих та свідків не знайшли свого підтвердження, долученими до матеріалів клопотання та дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджуються, а відтак, є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Також слідчий суддя зазначив, що посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованим, оскільки сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи із сукупності заявлених ризиків. Тому, врахувавши сукупність вищевказаних висновків, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 (має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на утриманні неповнолітня дитина, позитивно характеризується за місцем роботи), за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що в силу характеру діянь, в яких підозрюється ОСОБА_6 , фактичних обставин за яких вчинено діяння, наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, у зв`язку з чим, відмовив у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Разом із тим, врахувавши необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику можливого переховування від органів досудового слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 був оголошений у розшук, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. до 06 год. наступної доби, який, на переконання слідчого судді, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеному ризику.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що у свою чергу свідчить про існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, ухиляння від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, застосування щодо нього запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту буде недостатньо ефективним для запобігання вказаним ризикам порівняно із триманням під вартою. При цьому, стверджує, що слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності перебував за кордоном, у зв`язку із чим, оголошувався у розшук. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, копія якого 08 квітня 2019 року, з урахуванням вимог ст. 278 КПК України, йому вручена (а. с. 23-80). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення стороною захисту не оспорюється.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що наведені в клопотанні доводи про існування передбаченого п. 1 ст. 177 КПК України ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, знайшли своє підтвердження під час його розгляду, ґрунтуються на наявних у матеріалах судового провадження доказах, колегією суддів визнається належним чином вмотивованим. При оцінці цих доводів враховується і те, що сторона захисту не оспорювала висновки слідчого судді у цій частині.
Разом із тим, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що наведені в клопотанні доводи про існування передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України ризику є припущеннями, які не обґрунтовані будь-якими фактичними даними, - погоджується з указаним висновком, вважає його належним чином вмотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону.
Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 раніше не судимий,
має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на утриманні неповнолітня дитина, позитивно характеризується за місцем роботи.
Тому, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином не мотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу буде виправданим, що у свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Погоджуючись із такими висновками слідчого судді, колегія суддів зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваний буде ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з 22-ї години до 06-ї години наступної доби, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебував у розшуку, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, - колегія суддів, з урахуванням наведеного вище, відхиляє як необґрунтовані й такі, що не свідчать про незаконність висновку слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі не посилалась прокурор у ході її розгляду.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує те, що апеляційному суду не надані які-небудь дані про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував покладені на нього слідчим суддею процесуальні обов`язки із часу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Під час розгляду апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 також підтвердив, що під час досудового розслідування кримінального провадження не перешкоджав повному та всебічному встановленню обставин справи, і добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, з чим погодилась і прокурор, яка приймала участь у розгляді апеляційної скарги. Крім того, прокурор, підозрюваний ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 підтвердили, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, а обвинувальний акт 24.04.2019 надісланий до суду першої інстанції для розгляду.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_6 покладені передбачені п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. до 06 год., залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: