ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/2274/19
Номер провадження 11-cc/819/465/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000129 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20 вересня 2019 року включно, визначено щодо підозрюваного розмір застави.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що слідчим суддею не обґрунтовано наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Оскаржувана ухвала в описовій частині містить виклад обставин, що були наведені в клопотанні слідчого, проте судом не досліджувалися та не встановлювалися. Жодні висновки слідчого судді відсутні, що суперечить ст.95 КПК України, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України є необґрунтованим та передчасним, жодні докази причетності підозрюваного до інкримінованого злочину відсутні.

Слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги пропозицію обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання щодо ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яке законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів та в період не знятої та не погашеної судимості вчинив нові корисливі злочини проти власності, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідків та потерпілого, оскільки знає місця їх проживання та спільних знайомих, вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 30 березня 2017 року ОСОБА_8 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.п.30-31).

30 березня 2017 року постановою прокурора Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що він змінив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав тривалий час без реєстрації; про нове місце проживання слідчого чи прокурора не повідомив (а.п.12-13).

16 червня 2017 року досудове розслідування по кримінальному провадженню було відновлено, місце перебування підозрюваного ОСОБА_8 встановлено за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.14)

26 червня 2017 року обвинувальний акт відносно підозрюваного ОСОБА_8 був направлений до Білозерського районного суду Херсонської області для розгляду по суті.

Однак, 10 травня 2018 року кримінальне провадження повернуто прокурору Бериславської місцевої прокуратури у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 залишив місце свого проживання: АДРЕСА_2 , де він проживав без реєстрації. Про зміну місця проживання суд та прокуратуру не повідомив, хоча був обізнаний та належним чином повідомлений про те, що відносно нього в Білозерському районному суді Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні ряду корисливих злочинів.

10 травня 2018 року постановою старшого слідчого СВ Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук (а.п.29-30).

22 липня 2019 року досудове розслідування по кримінальному провадженню було відновлено, місце перебування підозрюваного ОСОБА_8 встановлено (а.п.34-35).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 26 січня 2017 року (а.п.16-17), протоколах огляду від 27 січня 2017 року та 02 лютого 2017 року (а.п.20-21), висновку судової товарознавчої експертизи № 327-МТ від 03 лютого 2017 року (а.п.19), протоколах допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.п.18, 22-28), іншими матеріалами провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, постійне джерело доходів відсутнє, міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив злочин в період незнятої і непогашеної у встановленому законом порядку судимості.

Також, колегія суддів враховує той факт, що після повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 з місця свого проживання зник та переховувався від слідства та суду, неодноразово перебував у розшуку.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 не має будь-яких соціальних зв`язків, які стримували б його від ухилення від органів досудового розслідування та суду, вчинив середньої тяжкості кримінальне правопорушення, злочин скоїв маючи незняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, перебував у розшуку, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, то суд апеляційної інстанції хоч і приймає їх до уваги, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказана обставина, не зменшує встановлені ризики та не є визначальним аргументом, який давав б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт чи особисте зобов`язання, як на тому наполягає апелянт, тим більше що місцевим судом відносно підозрюваного також обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що про те, що слідчим суддею не обґрунтовано наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Посилання апелянта про те, що слідчий суддя не дослідив фактичні обставини кримінального провадження, не дослідив докази та не допитав потерпілого, свідків безпосередньо в судовому засіданні, позбавлені правових підстав. Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Слідчий суддя виконав вказані вимоги закону. Питання про доведеність чи не доведеність вини підозрюваного, буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Твердження апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, є необґрунтованим та зводяться до іншої оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4