У Х В А Л А Справа № 200/6769/19

Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/4251/19

21 травня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 , у якій він прохає поновити строк на звернення до слідчого судді із цією скаргою, скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дінпропетровській області ОСОБА_5 від 02 лютого 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423, зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. 31.01.2019 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було отримано його заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423. 02 травня 2019 року ним отримано лист, у якому містилась постанова слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.02.2018 року про відмову у визнанні його потерпілим. Оскаржена постанова слідчого не відповідає вимогам ст. ст. 55, 110 КПК України, оскільки не вмотивована на предмет обставин кримінального провадження, наявності чи відсутності шкоди, підстав порушення кримінального провадження. Висновок про наявність чи відсутність шкоди, завданої скаржнику, як матеріальної, так і моральної, безпосередньо залежить від встановлення в діянні відповідної особи ознак кримінального правопорушення. Такі обставини на сьогоднішній день слідством не встановлені. Відмова у визнанні його потерпілим перешкоджає йому приймати участі у процесі та у зборі доказів. Власне сама постанова датована 04.02.2018 року, що явно не відповідає дійсності, оскільки клопотання ним подавалось у 2019 році.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, прохав її задовольнити. Додатково пояснив, що у той час, коли до своєї власності квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 втрапити тривалий час, оскільки у цьому йому перешкоджає КП «Міська варта», яка неправомірно знаходиться на будівельному майданчику, фізична особа підприємець ОСОБА_6 безперешкодно проходить до його житла, проводить вимірювання, складає акти, тощо. Цими діями фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 його довірителю завдано значної моральної шкоди.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник скаржника не заперечував проти розгляду скарги у відсутність слідчого та прокурора. З підстав, передбачених нормами ст. 306 КПК України, скаргу розглянуто за відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання;про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вислухавши представника скаржника, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000423 від 19.04.2018 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Підставою внесення відомостей до ЄРДР стала ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Таким чином, у кримінальному провадженні № 0000423 ОСОБА_4 має статус заявника. 04 лютого 2019 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні. Постанова вмотивована тим, що 31.01.2018 року відділком отримано заяву ОСОБА_4 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні. За змістом ч. 1 ст. 162 КК України потерпілою особою є володар приміщення. ОСОБА_4 на момент винесення постанови таким не є, оскільки питання добросовісного набуття приміщення та володіння ним вирішується судом. Листом слідчого слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12 квітня 2019 року на адресу ОСОБА_4 надіслано копію оскарженої постанови від 04 лютого 2019 року.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 є володільцем зазначеної квартири АДРЕСА_1 та його право володіти та розпоряджатись цим майном наразі оскаржується в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська. Ним квартиру набуто на підставах, що не заборонені законом, і доступ до неї, нехай навіть і не добудованої, може бути у сторонніх осіб лише з його дозволу, якого він фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 не надав. Через те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_6 потрапив до його квартири без його дозволу, ОСОБА_4 може бути заподіяна моральна шкода внаслідок проникнення до його житла та проведення в ньому певних дій.

Оскільки ОСОБА_4 є заявником у кримінальному провадженні, жодні слідчі дії, спрямовані на встановлення розміру шкоди, завданої заявникові внаслідок незаконного проникнення до житла слідством не проводились, а сумніви слідчого у володінні ОСОБА_4 приміщенням квартири не можуть бути підставою прийняття слідчим процесуальних рішень, при тому, що рішення суду, яким визнано недійсним правочин із придбання квартири або яким витребувано із незаконного володіння майно не існують, а право власності ОСОБА_7 на квартиру зареєстровано в порядку ст. 182 ЦК України в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не можу погодитись із висновком слідчого щодо відмови у залученні ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні. Розгляд цивільної справи щодо дійсності правочину купівлі-продажу квартири може здійснюватись тривалий час та по винесенню рішення сторони не обмежені у праві його оскарження до апеляційної та касаційної інстанції. Вимогами ст. 219 КПК України установлені строки досудового розслідування із моменту внесення відомостей до ЄРДР, тому очікування наслідків розгляду вказаної цивільної справи для вирішення питання про залучення ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні, є невиправданим у даному випадку.

Одночасно з цим, слідчим суддею відхиляються доводи скаржника стосовно винесення постанови у 2018 році, оскільки досліджена у судовому засіданні копія постанови свідчить про її прийняття 04 лютого 2019 року. З тих підстав, що слідчим чи прокурором до суду доказів отримання копії постанови від 04 лютого 2019 року ОСОБА_4 не надано, з урахуванням порушення слідчим строків надіслання оскарженої постанови заявнику, вважаю, що ОСОБА_4 строк звернення до суду зі скаргою не пропущений, тому для підстав для його поновлення не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 91, 220, 303, 304, 307, 369, 371-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04 лютого 2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423 від 19.04.2018 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000423 від 19.04.2018 року, протягом доби з дня отримання копії цієї ухвали вручити ОСОБА_4 , пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1