Справа № 216/2387/19
Провадження № 1-кп/216/695/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 27.03.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні немає, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , увечері 20.01.2019 року разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також з малознайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_9 після спільного вживання алкогольних напоїв, знаходилися поблизу будинку АДРЕСА_3 , де між ОСОБА_3 і ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_6 і ОСОБА_9 з іншої сторони на грунті побутового пияцтва відбулася сварка, підчас якої між зазначеними особами, зявилася почуття взаємної неприязні один до одного та у ОСОБА_3 раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 побоїв, за вказаних мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , 20.01.2019 року приблизно о 22-20 годині, знаходячись на ділянці місцевості поблизу будинку № 90 по вул. Миколи Куліша в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 одного удару в голову та не менше п`яти ударів кулаками по обличчю.
Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_6 не устояв на ногах та впав на землю, а ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на побиття ОСОБА_6 умисно завдав останьому не менше п`яти ударів взутою ногою в область голови, після чого припинив свої злочинні дії.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 хоча і не були спричинені тілесні ушкодження, однак було завдано фізичного болю.
Дії ОСОБА_3 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України за ознаками умисного завдання ударів, побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини скоєння злочину та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений бив його в голову після чого він впав та обвинувачений добивав його ногами, після чого він підійнявся почав тікати, а його наздоганяв обвинувачений. При цьому друг обвинуваченого ОСОБА_8 стріляв в нього, внаслідок чого він отримав поранення. Потерпілий знаходився на тривалому лікуванні, втратив праве око, наполягав на покаранні та задоволенні цивільного позову.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор, захисник, потерпілий, представник потерпілого, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер та узгоджуються з іншими обставинами, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 в пред`явленому обвинуваченні за ст. 126 ч.1 КК України за ознаками: умисного завдання ударів, побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Також, суд бере до уваги характеристику особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с. 34), раніше не судимий, працевлаштований, на обліку у лікаря - психіатра не перебував і не перебуває (м.к.п. а.с. 33), на обліку у лікаря- нарколога перебував під профілактичним наглядом з квітня 1998 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в серпні 2000 року через закінчення строку нагляду (м.к.п. а.с. 32), згідно досудової доповіді на ОСОБА_3 наданої органом пробації 17.10.2019 року, останні вважають за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням на правопорушника обов`язків передбачених ч. 3 ст. 76 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи, крім зазначеного вище, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, а також позицію потерпілого, який в судовому засіданні просив призначити найбільш суворе покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу в дохід держави.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди на суму 30 000 грн. суд виходить з наступного.
Цивільний позов обґрунтований тим, що в результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 крім тілесних ушкоджень було завдано фізичного болю, який виявився у душевних стражданнях, вчиненого відносно нього злочину, тому цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь 30 000 грн.
Цивільний позивач ОСОБА_10 та його представник, кожен окремо підтримали заявлений позов та просили його задовольнити.
Цивільний відповідач ОСОБА_3 та його представник, кожен окремо цивільний позов визнали частково в розмірі 2000 грн., оскільки середньомісячна заробітна плата обвинуваченого складає 3000 грн., тому заперечує щодо стягнення всієї суми заявленої позивачем.
Вирішуючи питання про заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення моральної шкоди від злочину вчиненого ОСОБА_3 суд прийшов до наступного.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні підлягає задоволенню частково, оскільки беручи до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, в іншій частині позову відмовити.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, судові витрати та матеріальна шкода відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч.1 ст. 126 КК України та піддати покаранню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцяти тисяч) гривень.
В задоволені іншої частини вимог ОСОБА_6 , - відмовити.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме відеозаписи, які містяться на ДВД диску «Havit 4.7 Gb» - залишити при матеріалах кримінального провадження (а.с. 29-30).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000577 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2387/19 (1-КП/216/695/19).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1