Справа № 196/493/19
№ провадження 1-кп/196/68/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 22 березня 2019 року, укладену в кримінальному провадженні №0000267, яка надійшла до суду з Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
06.01.2019 року у денний час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , будучи обізнаним з діючим законодавством, яке регламентує порядок носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передачу чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, перебуваючи у лісосмузі, розташованій неподалік від будинку АДРЕСА_1 , знайшов автомат з патронами до нього у кількості 32 штуки та, діючи умисно, бажаючи мати в особистому володінні заборонені у вільному обігу предмети, з метою їх використання у власних цілях на полюванні, незаконно, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, придбав бойовий автомат та 32 (тридцять два) бойових патрони до нього. Після цього, у ту ж дату та час ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочину діяльність, діючи умисно, з вищезазначеним мотивом та метою, незаконно, без передбаченого законом дозволу, переніс їх при собі від місця знайдення до будинку АДРЕСА_1 , в якому він фактично проживав на той час, де діючи умисно, з вищезазначеним мотивом та метою, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав у період часу з 06.01.2019 до 22.01.2019.

22.01.2019 року у період часу з 7 год. 15 хв. до 14 год. 28 хв. при проведенні обшуку будинку АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_5 , працівниками правоохоронних органів вилучено вищезазначену вогнепальну зброю і бойові припаси та злочинну діяльність останнього припинено.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління МВС України № 8-5/72 від 28.01.2019 наведені вище предмети, вилучені 22.01.2019 за вказаним місцем реєстрації ОСОБА_5 , є бойовим автоматом АКС-74У № НОМЕР_1 калібру 5,45х39 мм та 32 (тридцять два) бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, які є бойовою нарізною вогнепальною зброєю та боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї відповідно, та придатні для стрільби.

Отже ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 22 березня 2019 року, підозрюваний ОСОБА_5 у присутності адвоката ОСОБА_6 та прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 36, 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, під час судового провадження.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, а саме у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України). Крім того, підозрюваним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1,4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.263КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Просив затвердити зазначену угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурори та адвокат обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, посилаючись на те, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Крім того, судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання за умов застосування ст.69 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки не виконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, аніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6,7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Суд переконався, що в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, учасники підготовчого судового засідання не заперечують проти затвердження даної угоди.
Вид та міра покарання, які узгоджені сторонами, виходячи із вимог ст.ст. 65 - 67, 69 КК України, а також ураховуючи особу обвинуваченого, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем реєстрації, відповідає загальним засадам призначення покарання.
При призначенні покарання враховано тяжкість злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сприяння встановленню обставин у вчиненні інших кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003114 від 14.12.2018.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Отже, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчився 13 квітня 2019р.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Розподіл процесуальних витрат слід здійснити на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 березня 2019 року між прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-балістичної експертизи в розмірі 858 грн. 00 коп.

Речові докази:

- автомат системи АКС-74У № НОМЕР_1 калібру 5,45х39 з магазином, який переданий на зберігання до УЛМТЗ ГУНП у м.Києві - повернути законному володільцю військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 );

- бойові проміжні патрони калібру 5,45х39 в кількості тридцять дві шт., які поміщені до поліетиленового пакету, зв`язаного биркою № 7587374, та які передані на зберігання до УЛМТЗ ГУНП у м.Києві - знищити;

- бронежилет, вилучений під час обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_5 , який переданий на відповідальне зберігання до відділу озброєння управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП у м.Києві - повернути власнику ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його адвокату та прокурору.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1