пр. № 1-кс/759/6949/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Київ ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Національної поліції ГУ у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005279 від 23.07.2019 року за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :

22.10.2019 року слідчий СВ Святошинського управління поліції Національної поліції ГУ у м. Києві ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Святошинського управління поліції Національної поліції ГУ у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0005279 від 23.07.2019 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.
З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 шляхом обману заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 . Допитана ОСОБА_5 , під час допиту зазначила, що в 1993 році вона разом з батьками та сестрою переїхала на постійне місце проживання до Німеччини. В Україні залишився дідусь ОСОБА_6 та бабуся ОСОБА_7 , які фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були похилого віку, їм допомогала сусідка на ім`я Єва. 25.07.2008 року ОСОБА_6 посвідчив заповіт на ім`я сусідки ОСОБА_8 та її ім`я її сестри. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь ОСОБА_6 . Після їх смерті залишилось майно, а саме: земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 1200 га; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0900 га; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, за адресою: АДРЕСА_2 . Заповіт від 22.02.2019 року виданий ОСОБА_9 являється підробленим, а тому досудове розслідування вважає, що на час проведення розслідування та встановлення всіх обставин справи необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі статтею 171 Кримінального процесуального кодексу України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання вбачається, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України. Отже, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, про що зазначає слідчий, є неприпустимим, відтак, в клопотанні слідчого не наведено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, відтак, відповідно до частини 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись статтями 167-168, 170-173, 309, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Національної поліції ГУ у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005279 від 23.07.2019 року за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України про арешт майна, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1