ВИРОК
Іменем України

14.06.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз Залізничним районним судом м.Львова 24.11.2015р за ч.2 ст.186, ч.2 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, не одруженого, освіта середня-технічна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 24.11.2015 Залізничним районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин з корисливих мотивів за наступних обставин.
Так, 27.04.2019, близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на перехресті вулиць Сахарова-Рудницького у м. Львові, повторно, реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно відкрито, шляхом ривка зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_5 , золотий ланцюжок вагою 5,12 гр., проби 585, вартістю 3 210 грн., із золотим кулоном вагою 5 гр., вартістю 3000 грн. Після цього, ОСОБА_3 , заволодівши викраденим майном та маючи реальну можливість розпорядитися викраденим, з місця події втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 6 210 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Будучи допитаним в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 27 квітня 2019 року близько 16 год. дня, перебуваючи на вул.Сахарова у м.Львові, помітив дівчину, на шиі якої був досить масивний золотий ланцюжок з кулоном. У зв`язку із складним матеріальним становищем, в нього виник намір заволодіти ним. Обвинувачений підбіг до потерпілої ОСОБА_5 , зірвав з неї золотий ланцюжок з кулоном та почав тікати. Потерпіла закричала. За обвинуваченим побіг якийсь хлопець, який його догнав і якому обвинувачений кинув золотий ланцюжок з кулоном. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, просить суворо його не карати.
Потерпіла в судове засідання не з`явилися, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Судом прийнято рішення про можливість проведення судового розгляду за її відсутності. Щодо покарання поклалася на розсуд суду.
Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, оскільки мав непогашену судимість за злочин, за який був засуджений Залізничним районним судом м.Львова 24.11.2015р за ч.2 ст.186, ч.2 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України.
Пом`якшуючою обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активнесприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Згідно з положеннями ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує дані про його особу, який є раніше судимий, пом`якщуючу обставину - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 потребує ізоляції від суспільства, та йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлено.
Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Речові докази: золотий ланцюжок із золотим кулоном, повернути потерпілій ОСОБА_5 .

До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1