Справа № 570/4950/19
Номер провадження 1-кс/570/1496/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

справу за скаргою директора ТДВ "Агробудмеханізація" ОСОБА_4 на постанову слідчого від 06.07.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000809 від 05.07.2018 р.,

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду Рівненської області 17.10.2019 р. надійшла скарга потерпілого в особі директора ТДВ «Агробудмеханізація» ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 05.07.2018 за № 0000809 за ч. 1 ст. 382 КК України від 06.07.2019 р.
В обґрунтування зазначено, що не зважаючи на неодноразові звернення, оскаржувану постанову вони отримали лише 04.10.2019 р. Між ТзДВ «Агобудмеханізація» та Тов «Фінанс Девеловпмент Груп» 01.11.2016 р. укладено договір №11116 про надання в оренду крана РДК-160-3. На виконання даного Договору передано в орендне користування технічно-справний крана гусеничному ходу. ТОВ «Фінанс Девеловпмент Груп» не виконав своїх зобов`язань по договору. За результатом розгляду позовної заяви рішенням Господарського суду Рівненської області 17.01.2018 р. винесено рішення, яким позов задоволено та стягнуто заборгованість, витребувано вказаний кран. На виконання рішення судом видано Наказ, який у свою чергу передано на виконання до ДВС.
26.06.2018 р. державним виконавцем Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області здійснено подання про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, а саме невиконання рішення суду, що вступило в законну силу, що 05.07.2018 р. внесено до ЄРДР № № 0000809. Після чого заявник неодноразово звертався із запитами про отримання інформації про хід розслідування, однак відомостей не отримано. 25.09.2019 р. вони зверталися зі скаргою на бездіяльність слідчого, після чого 04.10.2019 р. отримали постанову про закриття кримінального провадження від 06.07.2019 р.
Твердження оскаржуваної постанови не відповідають дійсності, оскільки в поданні ДВС, виконавчому листі, що пред`явлений до виконання в ДВС, копія якого міститься в матеріалах кримінального провадження вказано назву юридичної особи, на яку накладається стягнення та вказано її ЄДРПОУ. Відповідно до інформації, яка міститься в ЄДРЮО, ФОП ГФ, доступ до якого є вільним та безкоштовним для всіх громадян, керівником ТОВ «Фінанс Девеловпмент Груп» є ОСОБА_6 , Крім того, така інформація міститься про керівника міститься в матеріалах кримінального провадження, з яких видно, що жодної перевірки чи слідчих дій слідчим проведено не було, а саме не було проведено допит керівника, не було оголошено його розшук. Слідчим застосовано формальний підхід до розслідування даного кримінального провадження та не вчинено жодних дій для розслідування фактів викладених у заяві про злочин, розслідування проведено поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження. При цьому слідчий, маючи інформацію про особу, яка винна у вчиненні кримінального правопорушення не вчинив жодних дій щодо притягнення даної особи до відповідальності, не вчиняв слідчих дій, затягував час з метою закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
В судовому засіданні представник заявника директор ТДВ «Агробудмеханізація» ОСОБА_4 скаргу підтримав та просить її задоволити. Пояснює, що слідчим не було вчинено жодних слідчих дій, а його допит як потерпілого було здійснено після неодноразових звернень та нагадувань. Пояснює, що орган досудового розслідування безпідставно не вживав заходів щодо продовження строку досудового розслідування. Інше кримінальне провадження, яке перебуває на даний час також у провадженні ОДР не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні вказали про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки строки досудового розслідування вже закінчилися. Слідчий пояснив, що у його провадженні вказане кримінальне провадження перебуває з 13.05.2019 р. За період проведення досудового розслідування було допитано в якості потерпілого директора ОСОБА_4 та двічі 25.10.2018 р. та 18.02.2019 р. було винесено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території, які фактично не були проведені. Відповіді на лист слідчого ОСОБА_5 №5614/201/15-2019 від 25.06.2019 р. про надання інформації та копій документів не отримано. Пояснює, що на даний час також перебуває в Рівненському РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області кримінальне провадження 0006710 від 16.10.2018 р. за ч.3 ст. 190 КК України. Крім того, пояснює, що питання про продовження строку досудового розслідування не порушувалося, оскільки він у літній час перебував у відпустці.
Слідчий надав в судовому засіданні суду матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши скаргу та, дослідивши долучені до неї матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи із наступних обставин встановлених судом та підстав.
Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частина 1 ст.304 КПК України передбачає, що скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, в тому числі про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Оскаржувана постанова, згідно матеріалів кримінального провадження, була винесена слідчим 06.07.2019, а отримана скаржником 04.10.2019, скарга надіслана до суду поштою 11.10.2019 р., тобто подана до суду в межах строків, передбачених для оскарження відповідного процесуального рішення.
Відповідно до частин 1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Судом встановлено, що в провадженні Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження внесене 05.07.2018 р. до ЄРДР за №0000809 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, в ході досудового розслідування 02.10.2018 р. було допитано в якості потерпілого директора ТДВ «Агробудмеханізація». 25.10.2018 р. та 18.02.2019 р. слідчим винесено постанови про проведення процесуальних дій на іншій території, даних про проведення який немає. Та 25.06.2019 р. надіслано запит директору ТОВ «Фінанс Девелопмент Груп».
Слідчим винесено 06.07.2019 р. постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ч. 1 ст. 219 КПК України.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Однак такий висновок слідчого, на думку суду є необґрунтованим з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З матеріалів кримінального провадження вбачається що фактично було проведено лише допит потерпілого у рамках вказаного кримінального провадження, про що не заперечив слідчий та прокурор.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому вважає, що висновки слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст. 219 КПК України недопустимим.
Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.
Вимоги ст.ст.219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).
Так, доводи скаржника про передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час розгляду скарги.
На думку суду, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з`ясував усі зазначені заявником обставини кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, не вжив всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У оскаржуваній постанові слідчий посилається на перелік статей Кримінального процесуального кодексу України, однак прийняте рішення про закриття кримінального провадження не мотивує. Виходячи зі змісту постанови слідчого, не вбачається, що під час здійснення досудового розслідування проводились будь-які слідчі дії, крім допиту потерпілого.
Згідно припису ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
За відсутності належного обґрунтування в оскарженій постанові у слідчого судді відсутня можливість вмотивовано зробити висновок щодо правильності закриття кримінального провадження у зв`язку в відсутністю події кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає доводи скарги слушними та такими що підлягають задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Слід зауважити, що правова природа оскарження постанов про закриття кримінального провадження слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Керуючись ст. ст. 92, 219, 303-307, 309КПК України, -
у х в а л и в :

Скаргу директора ТДВ "Агробудмеханізація" ОСОБА_4 на постанову слідчого від 06.07.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000809 від 05.07.2018 р. задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 від 06.07.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000809 від 05.07.2018 р.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1