Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5804/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001142 від 04.04.2019 р., за ознаками кримінальних правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 190, ст. 356 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2019 р. до суду надійшло клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001142 від 04.04.2019 р., за ознаками кримінальних правопорушення, передбачених ч. З ст. 190, ст. 356 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 02.04.2019 р. приблизно о 07 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені особи вчинили дії, направлені на заволодіння шляхом обману квартирою АДРЕСА_2 - спадковим майном за заповітом ОСОБА_5 , та протиправно зайняли приміщення зазначеної квартири, внаслідок чого інтересам ОСОБА_6 , яка визнана єдиним спадкоємцем такої квартири, була заподіяна шкода, точний розмір якої встановлюється. Відповідно до отриманої ОСОБА_6 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.02.2019 р. державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро», м. Київ, ОСОБА_7 було проведено реєстраційні дії про зміну власника квартири АДРЕСА_2 , з ОСОБА_5 на АТ «Укрсоцбанк». На думку ОСОБА_6 , вищезазначена зміна власника квартири державним реєстратором ОСОБА_7 є незаконною, враховуючи те, що під час вчинення реєстраційних дій, реєстратор зобов`язаний перевірити відомості з усіх реєстрів, зокрема, Спадкового реєстру та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, де відображено заборону на вчинення будь-яких дій щодо квартири АДРЕСА_2 , як предмету іпотеки.

Сторона обвинувачення приходить вважає, що вказаний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , набутий у власність АТ «Укрсоцбанк», , є предметом та доказом розслідуваних кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 190, ст. 356 КК України, та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор клопотання підтримав просив його задовольнити.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим у клопотання вказано, що у ході судового розгляду цивільної справи було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 31.10.2017 р.. Проте, жодних доказів, які підтверджують вказані факт слідчим та прокурором не надано. Стороною обвинувачення не надано рішення суду, щодо спірної квартири чи відомості про оскарження рішення держаного реєстратора. Тому суд вважає, що у даному випадку склалися цивільно-правові відносини.

Крім того, прокурором не надано суду жодних допустимих доказів на обґрунтування клопотання про накладення арешту на майно, відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, не доведено необхідність накладення такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відтак, враховуючи викладене, клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 167 -168,170 -173, 309 КГЖ України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001142 від 04.04.2019 р., за ознаками кримінальних правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 190, ст. 356 КК України, про арешт майна- відмовити;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1