Провадження №1-кп/127/565/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

сторони захисту: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до ЄРДР 04.01.2019 р. за № 0000015,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про скасування арешту з автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , а також зі свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 . Клопотання мотивовано тим, що у даному кримінальному провадженні проведено усі судові експертизи, пов`язані із вищезазначеним автомобілем, а тому у подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, мотивуючи це тим, що у даному кримінальному провадженні заявлено цивільні позови.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.01.2019 р. слідчим СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 автомобіль «Audi A6», номерний знак Сполученого Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , визнано речовим доказом і поміщено на штрафмаданчик ДП МВС «Вінниця-інформ-ресурси».

15.01.2019 р. Вінницьким міським судом Вінницької області постановлено ухвалу, відповідно до якої накладено арешт на автомобіль «Audi A6», номерний знак Сполученого Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , з позбавленням його власників та володільців права відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом. Крім того, арешт накладено на свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 .

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Чинним кримінально-процесуальним законодавством України, зокрема частиною другою статті 170 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно, а саме: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зі змісту абзацу другого частини першої статті 174 КПК випливає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. При цьому, таке клопотання під час судового провадження розглядається судом.
Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 15.01.2019 р. арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події було накладено у зв`язку з тим, що воно є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що на даний час усі процесуальні дії з речовим доказом проведені, тому зазначена підстава відпала. Разом з тим, як вже було зазначено судом, абзацом другим частини шостої статті 170 КПК визначено, що у разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Таким чином, суд враховує, що згідно з наданими суду документами та твердженнями сторін кримінального провадження усі необхідні процесуальні дії з вищезазначеним транспортним засобом виконані, однак законними представниками потерпілого заявлено до обвинуваченого позовні вимоги, які є предметом судового дослідження. Тому суд вважає, що на даний час обставини, які б перешкоджали подальшому утриманню зазначеного транспортного засобу на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів, відпали, а отже, і правові підстави для існування заборони користування ним, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає за доцільне з метою забезпечення заявлених позовних вимог в задоволенні клопотання про скасування арешту в частині заборони розпорядження транспортним засобом відмовити.
При вирішенні питання про скасування арешту зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак Сполученого Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 04.07.2018 р., суд враховує наступне.
Зі змісту частини першої статті 98 КПК випливає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, частиною другою зазначеної статті регламентовано, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу, про скасування арешту з якого клопоче сторона захисту не було знаряддям вчинення злочину та не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Крім того, судом прийнято рішення про скасування арешту, накладеного на транспортний засіб, в частині заборони користування ним. Зі змісту абзацу першого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» випливає, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з приписами підпункту «б» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).
Отже, суд вважає, що на даний час необхідність у застосуванні арешту на майно в цій частині відпала, крім того, реалізація права користування транспортним засобом за відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не можлива. Тому, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що арешт накладений на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягає скасуванню.
При вирішенні питання про скасування арешту з посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.
Як вже судом було зазначено вище, поняття та підстави арешту майна визначені статтею 170 КПК. Разом з тим, згідно з обвинувальним актом (пред`явленим обвинуваченням), ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК. Санкція кримінального закону (зазначеної статті) передбачає можливість призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно з пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частиною першою та частиною другою статті 286 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами. Суд також враховує приписи Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17.12.2008 р. (далі Порядок) Тому, зважаючи на приписи глави 15 та 17 КПК, Порядку, суд вважає, що на даний час правові підстави для скасування арешту, накладеного на посвідчення водія та його повернення ОСОБА_8 відсутні, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Керуючись статтями 174, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений на автомобіль марки «Audi A6», номерний знак Сполученого Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2019 р. в частині позбавлення права користування зазначеним транспортним засобом, скасувати.

Арешт, накладений свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак Сполученого Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 04.07.2018 р., на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2019 р. скасувати.

Автомобіль марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику для тримання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресірси» (м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17) повернути його власнику (законному володільцю або іншій уповноваженій особі).

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак Сполученого Королівства Великої Британії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 04.07.2018 р., що знаходиться при матеріалах кримінального провадження повернути його власнику (законному володільцю або іншій уповноваженій особі).

В решті клопотання залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: