н/п 1-кс/640/7503/19
12.06.2019 о 15.16 год. до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло клопотання заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором відділу 04/5 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку в нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А, АДРЕСА_1 , та відповідно до постанови від 20.05.2019 визнане речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначене у вказаному клопотанні; місцем зберігання речей та документів відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104, визначити СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Крім того, вказуючи про необхідність накладення арешту на вказане майно, сторона обвинувачення посилається в клопотанні на постанову від 20.05.2019 про визнання вказаних речей та документів речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Однак, до клопотання про арешт майна стороною обвинувачення не додано оригіналу або копії такої постанови слідчого про визнання речей та документів речовими доказами, на яку слідчий, прокурор посилається щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Більш того, в порушення п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого, погодженому з прокурором, про арешт майна, вилученого 16.05.2019 в ході обшуку, перелік документів, на які сторона обвинувачення просить накласти арешт, не містить даних щодо належності таких документів конкретним підприємствам, установам, організаціям, фізичним особам-підприємцям тощо, враховуючи межі відкритого кримінального провадження та положення ст. 223 КПК України, щодо отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
При цьому, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого, погодженому з прокурором, про арешт майна, вилученого 16.05.2019 в ході обшуку, відсутній конкретний перелік документів, на які сторона обвинувачення просить накласти арешт, а міститься лише вимога про накладення арешту на документи фінансово-господарської діяльності у 13 томах, із посиланням на кількість аркушів у кожному томі.
При цьому, даних про те, що вказане майно належить саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , як того вимагає п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання не залучено.
Крім того, в клопотанні не зазначено, яке саме майно належить ОСОБА_4 , та яке майно належить ОСОБА_5 ,
Таким чином, в клопотанні сторони обвинувачення не зазначено всіх можливих власників вказаного майна, фактичних даних щодо адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, переліку таких власників вилученого майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
Крім того, строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна чітко врегульовані в ст. 171 КПК України.
Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом клопотання сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 16.05.2019, за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А, 5 поверх.
На підставі вказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2019, 16.05.2019 з 10.04 год. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, згідно протоколу обшуку від 16.05.2019, вилучено майно, зазначене у даному клопотанні сторони обвинувачення.
03.06.2019 о 16.06 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором відділу 04/5 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на вказане в клопотанні майно.
Згідно копії розписки, вказана копія ухвали Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2019 отримана прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 05.06.2019.
Після проведення вказаного обшуку 16.05.2019, прокурор, на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто до 18.05.2019, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
Натомість, згідно відмітки Укрпошти на поштовій коробці та опису вкладення, клопотанням про арешт майна стороною обвинувачення направлено поштою 08.06.2019, та надійшло до суду 12.06.2019, тобто, з пропуском визначеного строку. Зі змісту клопотання слідує, що сторона обвинувачення 18.05.2019, 24.05.2019 та 03.06.2019 вже зверталася до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, та ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2019, 27.05.2019 та 04.06.2019 відповідно клопотання повернуті прокурору для усунення недоліків.
Однак, ухвали слідчого судді від 20.05.2019 та 27.05.2019 на підтвердження того, що сторона обвинувачення вже зверталася 18.05.2019 та 24.05.2019 відповідно з вказаним клопотанням до суду, та що такі клопотання судом булі повернуті прокурору, до матеріалів клопотання не залучена, як не залучено і даних про дату та час отримання вказаних ухвал слідчого судді прокурором.Доводи клопотання не містять посилань про те, чи вважає сторона обвинувачення пропущеним строк звернення до суду з цим клопотанням. Клопотання про поновлення строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, з посиланням на поважність причин його пропуску, як і доводів на підтвердження дотримання цього строку з посиланням на відповідні докази, також не заявлено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Крім того, за змістом ч. 2 ст. 64-2 КПК України, із клопотанням про арешт майна, щодо майна третьої особи, звертається до суду прокурор.
Тобто, із клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить третій особі, може звернутися до суду прокурор. Однак, як зазначено вище, із вказаним клопотанням про арешт майна звернувся заступник начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором.
Більш того, підпис прокурора в клопотанні про арешт майна не скріплено гербовою печаткою прокуратури Харківської області, що не узгоджується з вимогами закону по оформленню клопотання про арешт майна у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України щодо права прокурора на звернення з таким клопотанням.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 7, 64-2, 170 - 173 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1