Справа № 463/3239/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/374/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу представника ТОВ «Топ Буд Дизайн» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року про накладення арешту на розрахункові рахунки,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року частково задоволено клопотання виконувача обов`язків начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Топ Буд Дизайн» (ЄДРПОУ - 41518170) № НОМЕР_1 (код валюти - 840), № НОМЕР_2 (код валюти - 978), № НОМЕР_3 (код валюти - 980), які відкриті у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві МФО - 380805 (юридична адреса: м. Київ, вул. Лєскова, 9) без встановлення суми коштів, шляхом заборони розпоряджатись будь-яким чином грошима у безготівковій формі та зупинено проведення всіх видаткових операцій по ньому, окрім операцій щодо розрахунку з державним бюджетом та операцій по надходженню грошових коштів. Зобов`язано службових осіб АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві МФО - 380805 (юридична адреса: м. Київ, вул. Лєскова, 9) надати слідчому ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, виписку банку про залишок коштів арештованих на рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту та у подальшому письмово у 3-х денний термін повідомляти ТУ ДБР, розташоване у м. Львові (м. Львів, вул. М. Кривоноса, 6), про факти надходження коштів на вищезазначені розрахункові рахунки за весь час існування арешту.
На ухвалу слідчого судді представник ТОВ «Топ Буд Дизайн» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання виконувача обов`язків начальника Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 . Вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, її копію надіслано не було, зі змістом такої ознайомився лише 14.05.2019 після отримання її копії. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального законодавства. Наведене слідчим суддею обґрунтування, свідчить про формальний підхід до розгляду клопотання слідчого, неповноту судового розгляду. З огляду на положення п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, який передбачає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, слідчий має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій слідчим вчинено не було, з урахуванням відсутності у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання грошових коштів речовим доказом, що нівелює мету накладення на них арешту - забезпечення збереження речових доказів. Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що грошові кошти, які знаходяться на вищезазначених рахунках, які належать товариству, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з наданих до суду матеріалів провадження не вбачається. Як вбачається з поданого клопотання слідчого, метою накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, є недопущення їх використання для подальшого можливого вчинення кримінального правопорушення. Зазначене не узгоджується з положенням ст. 170 КПК України та суперечить завданню кримінального провадження. Доказів того, що грошові кошти, які перебувають на рахунках товариства, здобуті злочинним шляхом, також не наведено. Відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про відповідність вказаних грошових коштів критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже відсутня правова підстава для накладення арешту на вказане майно. Клопотання слідчого не містить відомостей з посиланням на матеріали провадження на наявність обставин, передбачених ч.5, ч.6 ст. 170 КПК України, відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій службовій особі в цьому кримінальному провадженні, посилань і на заявлений цивільний позов та на обґрунтованість його розміру. Поза увагою суду залишено те, що ст. ст. 96-3, 205, ст. 364 КК України не передбачено застосування заходів кримінально-правового характеру до юридичних осіб. У кримінальному провадженні не міститься даних про заявлений цивільний позов, що виключає можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову, а така підстава накладення арешту на майно може мати місце лише в тому випадку, коли цивільний позов є реально заявленим. З витягів з ЄРДР, долучених до клопотання, вбачається, що в них відсутні відомості про здійснення провадження щодо службових осіб товариства. Клопотання про накладення арешту не містить відомостей, які вказують на причетність товариства до предмету розслідування кримінального провадження та не підтверджують, що наявність цього кримінального провадження може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження до товариства. Слідчим не доведено причетність службових та посадових осіб товариства до визначених протиправних дій, не зазначено конкретну суму і жодного контрагента товариства - підприємства вигодонабувача, якому було сформовано необґрунтований податковий кредит. Службовим та посадовим особам товариства не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження №0000093 від 07.02.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 364 КК України. Товариство провадить законну господарську діяльність відповідно до чинного законодавства, а тому доводи клопотання про накладення арешту не були обґрунтованими та не відповідали дійсності. В порушення вимог п.5, п.6 ч.2 ст. 173 КПК України, слідчим суддею не було оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності товариства завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту невизначеної суми грошових коштів на розрахункових рахунках для товариства. У клопотанні слідчий також просив зобов`язати службових осіб АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» МФО - 305749 (юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська,буд.32) надати слідчому ТУ ДБР розташованого у м. Львові виписку банку про залишок коштів арештованих на рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту та у подальшому, письмово у 3-х денний термін повідомляти ТУ ДБР, розташоване у м. Львові (м. Львів, вул. М. Кривоноса, 6), про факти надходження коштів на вищезазначені розрахункові рахунки за весь час існування арешту. Клопотання слідчого у вказаній частині задоволенню підлягати не могло, оскільки воно виходить за межі предмету розгляду клопотання про арешт майна. Покладення на службових осіб та працівників банку під час накладення арешту на майно додаткових обов`язків є неприпустимим та непередбачене КПК України. Покладення обов`язку на службових осіб та працівників банку вчиняти дії, пов`язані із наданням інформації про залишок коштів на рахунках, тобто пов`язані із розкриттям банківської таємниці, не відповідає завданням арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, а є тимчасовим доступом до речей та документів, тобто іншим окремим заходом забезпечення кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора про законність судового рішення, пояснення слідчого ОСОБА_8 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно від 02 травня 2019 року було постановлено без виклику представника ТОВ «Топ Буд Дизайн», копію ухвали слідчого судді отримано представником 14 травня 2019 року. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана представником ТОВ «Топ Буд Дизайн» ОСОБА_6 14 травня2019 року, тобто у встановлений ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України строк, який не є пропущений і поновлення не потребує.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

07 лютого 2019 року та 11 квітня 2019 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 205 КК України.

Згідно з оперативною інформацією, наданою представництвом внутрішньої безпеки у Львівській області СБУ, встановлено, що до протиправної діяльності залучено ТОВ «Топ Буд Дизайн».
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, необґрунтованості судового рішення та неповноти судового розгляду колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні слідчого про накладення решту на майно не міститься відомостей, які б вказували на причетність товариства до предмету розслідування й те, що службовим та посадовим особам товариства не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження №0000093 від 07.02.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 364 КК України, колегія суддів до уваги не бере.

У клопотанні слідчого про накладення арешту зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що в період 2018-2019 років невстановлені на даний час особи за сприянням службових осіб ГУ ДФС у Львівській області створили (придбали) ряд суб`єктів фінансово-господарської діяльності, які входять до складу «транзитно-конвертаційної групи» та здійснюють незаконну діяльність пов`язану з наданням послуг по безперешкодній реєстрації податкових накладних підконтрольних юридичних осіб (формування податкового кредиту або формування ліміту) з метою прикриття незаконної діяльності таких суб`єктів, а саме: ТОВ «Амбон», ТОВ «Галілео Захід», ТОВ «Крістал Пелес», ТОВ «Топ Буд Дизайн», ТОВ «Фелінс», ТОВ «Захід Бест», ТОВ «Бізнес Інжирінг», ТОВ «Авераж Захід», ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Трейдком - Торг», ТОВ «Амалфі», ТОВ «Врожай - Агро», ТОВ «К.А.С.», ТОВ «Бор-Торг», ТОВ «ЧМЗ», ТОВ «СМТ - Торг». Схема протиправної діяльності полягає в наступному: незаконна діяльність по переводу безготівкових грошових коштів в готівку здійснюється за грошову винагороду у розмірі від 4-12%, шляхом проведення безтоварних операцій та надання реально діючим підприємствам послуг по штучному формуванню податкового кредиту з ПДВ та валових витрат. В свою чергу безготівкові грошові кошти підприємств реального сектору економіки надходять на рахунки вище вказаних «транзитно - конвертаційних підприємств» у вигляді оплати за товарно-матеріальні цінності (роботи, послуги), після чого дані кошти переводяться у готівку за грошові винагороду шляхом їх зняття з розрахунковим рахунків підконтрольними особами та в рахунок переведення безготівкових коштів на рахунки групи підконтрольних юридичних та фізичних осіб-підприємців. За результатами аналізу фінансово-господарської діяльності встановлено, що вищезазначені суб`єкти підприємницької діяльності здійснюють «перелом» найменування товару (послуг) шляхом реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в «Єдиному реєстрі податкових накладних» в адресу «транзитно-конвертаційних» груп (замовників послуг) з найменуванням товарів (послуг) в податковій накладній/розрахунку коригування, які необхідно замовнику схеми для подальшого документального оформлення безтоварних операцій з підприємствами реального сектору економіки України, що призводить до умисного ухилення від сплати податків суб`єктами реального сектору економіки шляхом їх мінімізації та безтоварності. Використовуючи службових осіб вищевказаних підприємств, які в силу свого соціального, матеріального становища та освітніх знань не здатні здійснювати фактичне керівництво зазначеними суб`єктами господарювання, використовуючи реквізити зазначених підприємств, невстановлені на даний час особи упродовж 2018-2019 років сприяли умисному ухиленню від сплати податків третім юридичним особам, шляхом мінімізації бази оподаткування податків при переведенні коштів реальних суб`єктів господарювання, в тому числі на підконтрольні рахунки «фіктивних» та «транзитних» підприємств та шляхом незаконного формування реальними суб`єктами господарювання податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з підприємствами з ознаками «фіктивності». За результатами аналізу податкової звітності вищевказаних підприємств з ознаками фіктивності, отримано фактичні дані що основними видами діяльності вищевказаних СГД згідно КВЕД в основному є «неспеціалізована оптова торгівля», при цьому в частині що стосується придбання та формування «сумнівного податкового кредиту» вказані підприємства відображають придбання будівельних товарів та послуг, побутової техніки, продуктів харчування, паливно-мастильних матеріалів та інше. Зазначене свідчить, що вищезгадані суб`єкти господарської діяльності використовуються у єдиній злочинній діяльності, направленій на надання легально діючим підприємствам незаконних послуг по переведенню безготівкових коштів в готівкові та забезпечення фіктивними бухгалтерськими документами, які у подальшому використовуються службовими особами вказаних підприємств для збільшення валових витрат, податкового кредиту та документального підтвердження використання грошових коштів, з метою розкрадання державних грошових коштів і ухилення від сплати податків.
Оскільки арешт накладено на майно з метою збереження речових доказів, то наявність повідомлення про підозру посадових чи службових осіб товариства не є обов`язкою передумовою арешту майна.

Разом з тим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині зобов`язання службових осіб АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві надати слідчому ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, виписку з банку про залишок коштів арештованих на рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту та у подальшому письмово у триденний термін повідомляти ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, про факти надходження коштів на вищевказані розрахункові рахунки за весь час існування арешту, оскільки вчинення таких дій вирішено поза межами вирішення питання про накладення арешту на майно й зобов`язання вчинення подібних дій не передбачено при вирішенні питання про арешт майна.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення аеляційної скарги представника ТОВ «Топ Буд Дизайн» - адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Топ Буд Дизайн» - адвоката ОСОБА_6 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Топ Буд Дизайн», залишити без зміни.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року в частині зобов`язання службових осіб АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві надати слідчому ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, виписку з банку про залишок коштів арештованих на рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту та у подальшому письмово у триденний термін повідомляти ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, про факти надходження коштів на вищевказані розрахункові рахунки за весь час існування арешту, скасувати.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4