У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5802/19
Провадження № 1-кс/210/3374/19
"07" жовтня 2019 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001527 від 05.10.2019 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, середню спеціальна освіта, працює ТОВ Авангардпромбуд монтажник, одружений, має 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2019 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2019 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщені квартири, за місцем свого проживання, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , в якій мешкав разом співмешканкою ОСОБА_7 та її малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно зі співмешканкою ОСОБА_7 та її подругою ОСОБА_9 вживали спирті напої в приміщенні кухні даного житла, а малолітній ОСОБА_8 , тим часом, самостійно приліг та заснув на ліжку, встановленому в приміщенні спальної кімнати квартири.

Після вживання спиртного, ОСОБА_7 разом зі ОСОБА_9 покинули квартиру за вказаною адресою, вийшовши на вулицю, та таким чином залишили малолітнього ОСОБА_8 на одинці з ОСОБА_6 .

Залишившись наодинці з дитиною в приміщенні власної квартири, у ОСОБА_6 , який достовірно знав про те, що малолітній ОСОБА_8 не досяг чотирнадцяти років, раптово виник умисел на вчинення з останнім насильницьких дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло дитини, з використанням геніталій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, прослідував в спальну кімнату де спав малолітній ОСОБА_8 та використовуючи безпорадний стан потерпілого пов`язаного з його малолітнім віком, погрожуючи дитині застосуванням фізичного насильства, стягнув з малолітнього ОСОБА_8 , який не досяг чотирнадцяти років, нижній одяг та в період часу приблизно з 21:00 годин по 21:20 годин 04.10.2019 на ліжку встановленому в спальнй кімнаті АДРЕСА_3 корпусу №1 будинку АДРЕСА_4 , проти волі малолітнього потерпілого ОСОБА_8 вчинив з останнім дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_8 з використанням геніталій, чим згідно довідки від 05.10.2019 року виданої лікарем приймального відділення КП «Криворізька міська лікарня № 8», спричинив дитині тілесні ушкодження у вигляді: саден анального отвору, які згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 1519 «С» за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, у наслідок чого малолітній потерпілий ОСОБА_8 здійснив мимовільний акт дефекації.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України, за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.
У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

07.10.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0001527.

Діяння ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 152 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

В ході проведення досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: оглядом місця події від 06.10.2019 року, показаннями свідка ОСОБА_7 від 06.10.2019 року, показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 06.10.2019, показаннями свідка ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_11 , показаннями свідка ОСОБА_12 , показаннями свідка ОСОБА_13 , речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ст. 177 КПК України. Відповідно до положень п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_6 не є інвалідом, дітей на утриманні не має, тому враховуючи його особистість, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується характером вчиненого злочину, в якому ОСОБА_6 підозрюється, способом їх вчинення із застосуванням насильства, та його зв`язками з потерпілим та свідками. При цьому, слід враховувати, що особи, які є свідками у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Тому, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти життя та здоров`я особи, а також обставини, характер вчиненого злочину, спосіб його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання зазначених вище ризикам, є достатні підстави застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Обґрунтовуючи недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слід відмітити правові позиції Європейського суду з прав людини, викладеними за розглянутими справами: «Шалімов проти України», «Боротюк проти України», «Харченко проти України», в яких зазначено, що:

тривале утримання під вартою може бути виправданим по тій чи іншій справі лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи;

судові органи мають дослідити всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, зокрема, що ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, враховуючи їх в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, що лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи, а також існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити його.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 , проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 , проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001527 від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Так, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001527;

-повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_14 ;

-рапортом інспектора Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області;

-протоколом огляду місця події за участю ОСОБА_6 ;

-довідки КП Криворізька міська клінічна лікарня №8;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

-постановою про залучення представника потерпілого;

-протоколом допиту неповнолітнього (малолітнього) потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-випискою спеціаліста судово-медичного експерта №1519 «С».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Крім того, діяння ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 152 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Крім того, ОСОБА_6 , не є інвалідом, дітей на утриманні не має, тому враховуючи його особистість, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується характером вчиненого злочину, в якому ОСОБА_6 підозрюється, способом їх вчинення із застосуванням насильства, та його зв`язками з потерпілим та свідками. При цьому, слід враховувати, що особи, які є свідками у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Крім того, слідчим та прокурором доведено, що існують реальні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючи дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 07.10.2019 року по 05.12.2019 року включно, належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).
Між тим, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозоюйого застосування.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 07.10.2019 року по 05.12.2019 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1