КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційною скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2016 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2016 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання 8 місяців 4 дні. Задоволено клопотання представника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» про встановлення засудженому ОСОБА_7 адміністративного нагляду та встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з відповідними обмеженнями.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_6 просить, скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовне дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор, вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність.
На думу апелянта, рішення неправильно вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Також прокурор зазначає, що засуджений ОСОБА_7 , починаючи з 30.03.2016 утримувався в установах попереднього ув`язнення, де заохочень та дисциплінарних стягнень не мав, до праці не залучався. При цьому, судом першої інстанції неналежно вивчено характеристику засудженого та приділено належної уваги тому, що за час відбування покарання на засудженого ОСОБА_7 28.08.2018 накладено стягнення за порушення вимог режиму відбування покарань, а саме вживання спиртних напої безпосередньо перед настанням пільги, передбаченої ст. 81 КК України, яке відповідно до ст. 133 Кримінально-виконавчого кодексу України є злісним порушенням.
Крім того, прокурор зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.Судом першої інстанції не приділено належної уваги особі засудженого, ОСОБА_7 , який 4 рази судимий, у тому числі, 3 рази за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та інші злочини проти здоров`я населення, відбував неодноразово покарання у місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин вказаної категорії.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються наявними у справі матеріалами та відповідають вимогам закону.
Так, суд, встановивши, що ОСОБА_7 відбув 2/3 частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2016 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України,та підстави, передбачені ст. 81 КК України, ухвалив рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання на невідбутий строк - 8 місяців 4 дні.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, умовою застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, окрім певної частини строку відбутого покарання, є лише його сумлінна поведінка та ставлення до праці.
При цьому законом не встановлено будь-яких обмежень у часі, протягом якого засуджений може довести своє виправлення чи необхідність врахування характеристики особи до вчинення злочинів, кількості судимостей тощо.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд мав врахувати час, протягом якого ОСОБА_7 перебував у виправній колонії, та дані про особу засудженого щодо наявності судимостей.
Судом першої інстанції було встановлено, що за весь час відбування покарання у виправній колонії ОСОБА_7 був працевлаштований, має позитивну характеристику, а також має 7 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Згідно з довідкою ВК №85 38 серпня 2018 року ОСОБА_7 дійсно була оголошена догана за вживання спиртного, яка була знята у порядку заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці 30 грудня 2018 року.
Отже, ОСОБА_7 після накладення на нього стягнення, як і до стягнення, проявив сумлінну поведінкою та ставлення до праці і таке стягнення було знято.
Враховуючи кількість заохочень та обставини накладення і зняття з ОСОБА_7 стягнення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував дані щодо заохочень та стягнень і не приймає до уваги відповідні доводи апеляційної скарги.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2016 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа 11-кп/824/2403//2019 Категорія КК: ч. 1 ст. 286 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1