Справа №463/8076/19
Провадження №1-кс/463/4237/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно, а сааме: документи, які були вилучені під час проведення обшуку комплексу будівель ПАФ «Каменяр» та речові докази вилучені під час даного обшуку 07.08.2019 року.
Вважає, що висновки слідчого судді, які містяться в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.08.2019 року про накладення арешту на майно суперечать обставинам справи та не ґрунтуються на повному та всебічному незалежному дослідженні всіх істотних обставин справи, а. відтак вважає таку ухвалу незаконною. Крім того ствердив, що сам обшук в результаті якого були вилучені згадані документи проводився з величезними порушеннями норм чинного КПК України. Вказав, що в результаті такого накладення арешту на документи та інше майно, підприємство терпить значні збитки, а відтак просить скасувати арешт майна
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 , підтримав заяву про зняття арешту з наведених у ній підстав, просив її задоволити.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту, мотивуючи тим, що скасування такого арешту дозволить власнику майна здійснити продаж деревини за кордон, а оскільки на останню не накладено арешт це унеможливить в подальшому розслідування даного кримінального провадження, а відтак просить відмовити у задоволенні даного клопотання.
Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та матеріали кримінального провадження №0000561 від 12.06.2019 року надані слідчим в судовому засіданні, з`ясувавши думку заявника, власника майна та слідчого, вважаю, що заява про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.08.2019 року було накладено арешт на майно вилучене під час обшуку 07.08.2019 року. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду було залишено апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 без задоволення а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про арешт майна від 12.08.2019 року без змін. В даній ухвалі колегія суддів не вбачає будь-якої невідповідності висновку суду першої інстанції нормам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді. Дана ухвала набрала законної сили.
Сама по собі незгода з ухвалою слідчого судді, яка набрала законної сили не може бути підставою для скасування такого арешту. Саме на цю обставину також і посилаються адвокат ПАФ ОСОБА_6 .
Як вбачається з матеріалів клопотання арештоване майно визнано речовим доказом у справі, дослідження яких може відбутися тільки на стадії судового розгляду. На даний час судом не досліджено зазначені речові докази та інші пов`язані з ними докази. За таких обставин вважаю неможливим зняття арешту з майна, яке визнано речовим доказом. Крім того під час дослідження матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що у відповідності до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.08.2019 року та супровідного листа за підписом слідчого ОСОБА_7 дані документи скеровані в експертну установу для проведення експертизи, що також унеможливлює повернення таких документів на даній стадії.
За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.
За таких обставин вказане рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розгляд кримінального провадження №0000561, на теперішній час не завершений, а саме провадження перебуває на стадії досудового розслідування і власником майна не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
З урахуванням викладеного, клопотання адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задоволенню не підлягає та таким, що подано передчасно.
Керуючись ст.ст.174,371-372 КПК України,
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, - відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1