Справа № 559/2632/19
Номер провадження 1-кс/559/760/2019
УХВАЛА
"27" листопада 2019 р. місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю :

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001008 від 18.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України про арешт майна
В С Т А Н О В И В:
Клопотання обґрунтовується наступними доводами. 18.11.2019 до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що в період часу з середини жовтня 2019 року по 18 листопада 2019 року, невідома особа проникла в гаражне приміщення по АДРЕСА_1 , звідки здійснила крадіжку запчастин до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001008 від 18 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, в якості потерпілого, допитано ОСОБА_4 , який повідомив відомі йому обставини вчинення крадіжки, зокрема надав перелік викраденого в нього майна.

В ході досудового розслідування працівниками поліції було здійснено огляд гаражного приміщення по вул. Добролюбова в м. Дубно, зокрема наявний в ньому автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 .

В ході огляду даного автомобіля, присутній під час огляду ОСОБА_4 , вказав на відсутність ряду комплектуючих запчастин даного автомобіля, зокрема на відсутність правого заднього ліхтаря, скла лівого заднього ліхтаря, акумулятора марки «Іста» потужність 60 Ah, автомобільного електронного годинника, запасного автомобільного колеса R13/175/70 з автомобільною резиною марки «Rosava» та переднього бампера.

21.11.2019 працівниками Дубенського відділу поліції, на підставі заяви про дозвіл на проведення огляду, за участю потерпілого в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який знаходиться по вул. Морозенка, 32 а, в м. Дубно Рівненської області, користувачем якого є ОСОБА_5 . Присутній під час огляду вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 вказав на те, що впізнає ряд комплектуючих запчастин , що були у нього викрадені, а саме останній впізнав правий задній ліхтар, автомобільний електронний годинник, запасне автомобільне колесо з маркувальними позначеннями, передній автомобільний бампер та вказав учасникам слідчої дії на конкретні індивідуальні ознаки за якими він опізнав зазначені деталі.

Враховуючи наведене, 21.11.2019 автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , що зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , та перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 був вилучений та доставлений на територію Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, що знаходиться за адресою: м. Дубно вул. Пекарська, 10, Рівненської області.

На даний час є необхідність в накладенні арешту на автомобіль «ВАЗ» моделі «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 для проведення подальших слідчих дій.

Слід зазначити, що постановою слідчого від 21.11.2019 автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню №0001008.

Також, на даний час, в ході проведення досудового розслідування, виникає необхідність в проведенні судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення завданого збитку. Вказана експертиза може бути виконана виключно за можливості надання експертам безпосереднього доступу до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК У країни, а також таке майно є доказом злочину, що свідчить про те, що останнє може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене або відчужене, а тому з метою запобігання цього, виникає необхідність у накладенні арешту на таке майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із викладених у ньому обставин.
В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2,3 статті 167 цього Кодексу.

Так, ст. 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини, якою постійно відзначається, що першою і самою важливою вимогою ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є те, що будь-яке втручання влади в безперешкодне користування власністю повинно бути законним, позбавлення майна можливе лише на умовах, передбачених законом, при цьому держава має право здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Верховенство права, один із ключових принципів демократичного суспільства, притаманний всім статтям Конвенції. Відповідно питання про те, що був дотриманий баланс між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту основних прав окремої особи, являється лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимогам законності та не є свавільним(справа «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, справа «Ісмаілов проти Росії» від 06.11.2008, справа «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005).
Згідно вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України суд повинен при розгляді клопотання про накладення арешту на майно врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно особи слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності цієї особи вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Прокурор у своєму клопотанні однією із підстав накладення арешту зазначає необхідність проведення авто товарознавчих експертиз у кримінальному провадженні, однак згідно тексту клопотання та долучених до матеріалів клопотання документів, вбачається, що предметом злочину, в даному випадку є комплектуючі запчастини до автомобіля, а не автомобіль вцілому.

Та обставина, що транспортний засіб визнано речових доказом, в даному випадку не може слугувати єдиною та безумовною підставою для накладення арешту.
Прокурор не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та що без такого не може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.
Тобто, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить законних правових підстав для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не є пропорційними, тобто, дане обмеження не відповідає тяжкості правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, адже однозначно порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
За таких обставин, слідчий суддя врахувавши вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що з метою недопущення порушень ст. 8 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», клопотання не підлягає задоволенню, оскільки, відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132, 167, 170, 172, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001008 від 18.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України про арешт майна - відмовити.
Зобов`язати слідчого у кримінальному №0001008 від 18.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, невідкладно, безоплатно, повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , як законному володільцю майна, вилучений 21.11.2019 автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , що зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на громадянина ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя: