В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2019 Справа №607/25596/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження
№0002635 від 09.09.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слов`ятин, Бережансього району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року близько 12:00 год., у ОСОБА_3 , який перебував на одинці із ОСОБА_7 , у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 вересня 2019 року, близько 12:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи на меті задовольнити свою статеву пристрасть та з метою подолання опору ОСОБА_7 , яка є його тещею та з якою він спільно проживає, почав застосовувати до неї фізичне насильство, що виразилось у заломлюванні рук за спину, стисканні ротової порожнини руками та стисканні грудної клітки руками. У свою чергу ОСОБА_7 , не бажаючи вступити з ОСОБА_3 в статевий зв`язок, почала чинити йому активний фізичний опір шляхом відштовхування його від себе руками, дряпаючи нігтями та кусаючи його зубами за оголені ділянки тіла, однак ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, ігноруючи волю ОСОБА_7 , шляхом застосування щодо неї фізичного насильства яке виразилось в обхвачуванні та заломленні обох рук з подальшим їх розведенням в сторони, пригнічуючи таким чином її волю та долаючи опір, без її добровільної згоди виліз на неї зверху та насильно розвівши ноги ОСОБА_7 , в сторони та вступив із нею в статевий зв`язок, тобто вчинив дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 , з використанням геніталій без її добровільної згоди.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 створено посягання на статеву свободу потерпілої ОСОБА_7 у вигляді порушення її права на сексуальне самовизначення з приводу можливості добровільного сексуального спілкування з обраним партнером у будь-який час і у будь-якій сексуально прийнятій формі, а також спричинено синці ділянки лівого плечового суглоба, обох плечей, ділянки обох ліктьових та променево-зап`ясткових суглобів, обох передпліч, правої бокової поверхні грудей, задньої поверхні грудей зліва, поперекової ділянки справа, внутрішньо-верхнього квадратну правої сідниці та обох стегон, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, закриту травму грудей справа з переломами 4-5го ребер із ушкодженням м`яких тканин, які належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

06 листопада 2019 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника, потерпілої та перекладача укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 152 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на строк - п`ять років.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодами.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, потерпілої ОСОБА_7 , яка не заперечує щодо укладення угоди про винуватість та надала свою згоду на її укладення, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості від 06 листопада 2019 року, укладену між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України та за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, з врахуванням думки потерпілої, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, його сімейний стан, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши обвинуваченого негайно з-під варти.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2019р. №607/21540/19 на майно, яке вилучене під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України слід скасувати після вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, цепочку із сірого металу із візуальними пошкодженнями, які згідно постанови старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 11.09.2019р. визнано речовим доказом, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ; простирадло із дивану зі слідами речовини бурого кольору, футболка червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, нижня білизна червоного кольору, чорну футболку із анімацією, чорні шорти із синіми вставками, чорні чоловічі труси, мазки тампони із вмістом піхви ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , які згідно постанови старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 11.09.2019р. визнано речовим доказом - необхідно знищити після набрання вироком законної сили.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 174, 314, 370, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 06 листопада 2019 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника, потерпілої та перекладача угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його негайно з-під варти із зали суду.

Скасувати після вступу вироку в законну силу накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2019р. №607/21540/19 арешт на мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, який поміщено у сейф пакет №EXP0263073, простирадло із дивану зі слідами речовини бурого кольору, яке поміщено у сейф пакет №7227376, футболка червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено у сейф пакет №7227379, нижня білизна червоного кольору, яка поміщена у сейф пакет № EXP0262858, цепочка із сірого металу із візуальними пошкодженнями, яка поміщена у сейф пакет №INZ1096426, чорну футболку із анімацією, чорні шорти із синіми вставками, чорні чоловічі труси які в подальшому були упаковані у сейф пакет № 7227289 та вилучені під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_3 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України.

Речові докази:

-- мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, цепочку із сірого металу із візуальними пошкодженнями повернути ОСОБА_3 після вступу вироку в законну силу;

-- простирадло із дивану зі слідами речовини бурого кольору, футболка червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, нижня білизна червоного кольору, чорну футболку із анімацією, чорні шорти із синіми вставками, чорні чоловічі труси, мазки тампони із вмістом піхви ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 та ОСОБА_3 залишити в камері речових доказів ГУНП в Тернопільській області та після вступу вироку в законну силу знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1