Справа № 145/720/19
Провадження №1-кп/145/92/2019
ВИРОК
Іменем України

"24" вересня 2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 03.04.2019 р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимим 01.03.2005 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 27.02.2007 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 29.03.2007 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 29.11.2007 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 304, ч. 2 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ч. 2 ст. 70 КК України приєднано невідбутий строк по вироку Крижопільського районного суду від 29.03.2007 року, та по вироку Крижопільського районного суду від 27.02.2007 року і до відбування 5 років позбавлення волі; 26.07.2012 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 187, 395, 70 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, приєднано невідбуте покарання по вироку Тростянецького районного суду Вінницької області від 29.11.2007 року і разом 5 років і 6 місяців позбавлення волі; 03.07.2012 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 187 ч. 1, 395 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
30.03.2019 р., близько 09:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Щаслива, що в смт. Тиврів, неподалік будинку № 28, який належить ОСОБА_5 , виявив мобільний телефон марки «Меizu» моделі «М3s», в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , на рахунку якого знаходилися кошти в сумі 2 гривні та який належить ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, навмисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку вказаного мобільного телефону, після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2702-2703/19-21 від 11.04.2019 р. встановлено, що станом на момент вчинення злочину вартість вторинного ринку мобільного телефону марки «Меizu» моделі «М3s» становить 1675,00 грн., стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар» становить 35 грн.

Тим самим встановлено, що своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1712,00 грн.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, дав показання про те, що 29.03.2019 року, ввечері, він, за місцем свого проживання вживав спиртні напої разом з ОСОБА_5 і вони вирішили вранці 30.03.2019 року здати металобрухт із його будинку по АДРЕСА_2 . Вранці він зайшов до потерпілого, але його вдома не було і він вирішив піти до ОСОБА_6 . Вийшовши із хвіртки в сторону центра смт Тиврів пройшов біля 15 метрів і біля паркану ОСОБА_5 виявив за 1 метр сенсорний телефон із тріснутим склом. Він увімкнув його і на екрані висвітилось фото ОСОБА_5 , зрозумів, що це телефон ОСОБА_5 . Оскільки він співмешкає із жінкою, в якої троє дітей, а крупи на той час в них не було він вирішив здати телефон ОСОБА_7 , який ремонтує телефони в універмазі смт Тиврова і купити крупи. Заставши ОСОБА_7 в універамазі, продав йому даний телефон за 200 грн. і купив крупи на 187 грн. в магазині "Оптовичок". На слідуючий день до нього прийшов ОСОБА_5 і запитував, чи немає в нього його телефона. Він відповів, що немає і ОСОБА_5 , пішов. А ще на слідуючий день до нього приїхали працівники поліції в забрали у відділення поліції. Там звинуватили в крадіжці телефона ОСОБА_5 . На той час телефон вже був в працівників поліції і він у всьому зізнався.

У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що 29.03.2019 року, ввечері, він заходив додому до свого знайомого ОСОБА_4 , де вживали спиртне, він сп`янів і пішов додому, а ОСОБА_4 його проводив. Куди саме дійшов ОСОБА_4 - він не пам`ятає, а вранці він виявив пропажу свого мобільного телефона «Меizu». Оскільки він останнім часом спілкувався з ОСОБА_4 , то вирішив піти до нього, щоб запитати, чи не бачив ОСОБА_4 його телефона. Вранці біля 09-00 - 10-00 год., зайшовши до ОСОБА_4 поцікавився, чи не бачив той його телефона, а той відповів "не знаю, не бачив" і він пішов, а на другий день 01.04.2019 року він зустрів ОСОБА_4 і ще раз запитав, чи не брав його телефона, а він відповів, що якщо він ( ОСОБА_5 ) ще раз його про телефон запитає, то буде мати великі неприємності. 01.04.2019 року він зайшов в універмаг, щоб поцікавитись, чи не здавали його телефона. В майстерні в той момент знаходився ОСОБА_4 , який, побачивши його, зніяковів і швидко вийшов з універмагу, а майстер сказав йому, що ОСОБА_8 хотів здати телефон, але вони не зійшлися в ціні. В той день він звернувся в поліцію із заявою, щоб перевірили майстерню в універмазі з метою виявлення його телефона і потім поліція йому повідомила, що його тиелефон вилучили і що його в майстерню здав ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, суд, врахувавши думку учасників судового провадження, вважає, за не доцільне досліджувати докази щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються і вважає за можливе обмежити дослідження доказів у справі допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд встановив, чи правильно зрозумів обвинувачений зазначені обставини, добровільність його позиції та роз`яснив обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України: крадіжка - таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді від 05.09.2019 р., складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального провопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе та становить високу небезпеку для суспільства.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і застосовує до нього покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 376, 392, 395 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки він не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню - мобільний телефон марки «Меizu» моделі «М3s» переданий під розписку ОСОБА_5 - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2702-2703/-21 від 11.04.2019 року в розмірі 471 (чотириста сімдесят однієї) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його оголошення.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_9