Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2441/18
Провадження № 1-кп/280/151/19
ВИРОК
Іменем України

09 вересня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 04.05.2018, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює ремонтувальником русловим у Радомишльському міжрайонному управлінні водного господарства, депутатом та інвалідом не є, не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У першій половині травня 2017 року, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на таємне викрадення грошей з приміщення Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що розташоване по вул. Центральна, Зіве. Потіївка Радомишльського району Житомирської області.
Так, 04 травня 2017 року, близько 01 години, реалізовуючи вищевказаний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, ОСОБА_7 , прийшов до приміщення Потіївської сільської ради, де з тильної сторони, за допомогою цеглини розбив скло у вікні, і таким чином проник в середину приміщення.
З різних кабінетів, в середині приміщення сільської ради, ОСОБА_7 викрав: гроші в сумі 400 гривень; ноутбук «Asus X75V», вартістю 8200 гривень; два ноутбука «Lenovo ideapad 100-15IBY», вартістю 8500 гривень кожний; ноутбук «Acer FI-530», вартістю 6950 гривень, спричинивши Потіївській сільській раді Радомишльського району Житомирської області матеріальну шкоду на загальну суму 32550 гривень. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
11 вересня 2018 року, у ОСОБА_7 знову виник злочинний умисел на таємне викрадення речей з приміщення Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що розташоване по вул. Центральна, 31 в с.Потіївка Радомишльського району Житомирської області.
Того ж дня, близько 03 години, реалізовуючи вищевказаний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , знову прийшов до приміщення Потіївської сільської ради, де з тильної сторони, за допомогою цеглини розбив скло у вікні, і таким чином проник в середину приміщення.
З одного з кабінетів, в середині приміщення сільської ради, ОСОБА_7 викрав, ноутбук «Asus X75V», вартістю 8200 гривень; системний блок комп`ютера, вартістю 3680 гривень; комп`ютерний монітор «LG 22М38А», вартістю 2860 гривень; комп`ютерну клавіатуру «Genius КВ-125», вартістю 320 гривень; багатофункціональний пристрій «Samsung SCX-3200», вартістю 1705 гривень, спричинивши Потіївській сільській раді Радомишльського району Житомирської області матеріальну шкоду на загальну суму 16765 гривень. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння у стані алкогольного сп`яніння, викрав комп`ютерну техніку у травні та у вересні 2017 року з приміщення Потіївської сільської ради, на автомобілі відвіз викрадену техніку і здав до ломбарду у м. Житомирі, пред`явлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 49315,00 гривень визнав повністю, зобов`язався відшкодовувати.

У судовому засіданні представник потерпілого Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_6 просив не призначити обвинуваченому суворого покарання, так як він позитивно характеризується у сільській громаді, щиро розкаявся, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 49315,00 гривень просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник, прокурор, представник потерпілого не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, поєднані з проникненням у приміщення, тобто крадіжці.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_7 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує покарання.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_7 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, також позицію представника потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів,при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, як такою, що поважає сімейні цінності та має позитивне ставлення до праці, тобто працюючи забезпечить утримання себе та сім`ї, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не обирався.

Згідно з ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Питання відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вирішується відповідно до ст.ст.1166, 1187 Цивільного кодексу України, за якими шкода, завдана особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні ОСОБА_7 цивільний визнав повністю, визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже, цивільний позов Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області слід задовольнити повністю.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 49315,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Житомирського НДЕКЦ витрати на проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 1430,00 гривень (довідка-висновок від 12.11.2018 №1/2-371).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Житомирського НДЕКЦ витрати на проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 2226,60 гривень (довідка-висновок від 19.10.2017 №1/1790).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Житомирського НДЕКЦ витрати на проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 790,96 гривень (довідка-висновок від 19.10.2017 №1/1773).

Речові докази: дверну фільонку, зліпок сліду,серцевину від дверного замка, сім картонних коробок, які зберігаються у кімнаті речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області-знищити; багатофункціональний пристрій «Samsung SCX-3200» та системний блок комп`ютер, які зберігаються у кімнаті речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1