Єдиний унікальний номер справи 185/5184/19
Провадження № 1-кп/185/584/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000106, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1) 05.06.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.2, 186 ч.2, ст.15 ч.2 ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, 09.02.2016 року звільнений за відбуттям строку покарання;

2) 27.03.2019 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 263 ч.1, 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, -

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

15.01.2019 року приблизно о 03.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , зайшовши на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , через відчинені двері проник до приміщення літньої кухні, реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, повторно з полиці біля вікна викрав телеприймач DV3 T2 terrestrial. З місця злочину обвинувачений ОСОБА_3 з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 199.67 гривень.

Крім того, 13.02.2019 року приблизно о 18.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи по вул. Будівельній м.Павлограда, побачивши раніше незнайому потерпілу ОСОБА_8 , яка вигулювала собаку, підійшовши до останньої, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння мобільним телефоном потерпілої шляхом обману, заздалегідь не маючи наміру повертати мобільний телефон, попросив у потерпілої ОСОБА_8 дати йому мобільний телефон марки «Айфон 4», щоб зателефонувати. В свою чергу потерпіла ОСОБА_8 , будучи введена в оману та помилково впевнена в правильності та добросовісності дій обвинуваченого, добровільно передала обвинуваченому ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Айфон 4». Обвинувачений ОСОБА_3 скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_8 відволіклась на свою собаку та за ним не спостерігає, зник з місця скоєння злочину, таким чином заволодівши умисно, повторно, шляхом обману мобільним телефоном марки «Айфон 4», спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1100 гривень .

Крім того, 18.02.2019 року в невстановлений в ході досудового слідства час обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , - реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що його матері, потерпілої ОСОБА_6 не було вдома, та за ним ніхто не спостерігає та його та його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, повторно з кімнати будинку викрав холодильник марки «Індезіт». З місця злочину обвинувачений ОСОБА_3 з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5800 гривень.

Крім того, 01.04.2019 року приблизно о 22.30 годині обвинувачений ОСОБА_3 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до житла, зайшли на територію будинку АДРЕСА_4 , та діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишаються непоміченими сторонніми особами, обвинувачений ОСОБА_3 за допомогою драбини через отвір в горищі проник до кухні приміщення будинку, звідки таємно викрав плазмовий телевізор чорного кольору Самсунг LED UE28H4000 вартістю 2966.67 гривень, бензопилу GrunhelmGS-5200 M вартістю 1166.67 гривень, DVD-програвач KENWOOD dvf 3200 вартістю 530 гривень. Всі вказані речі обвинувачений ОСОБА_3 передавав через отвір в горищі обвинуваченому ОСОБА_4 , який весь час знаходився біля будинку. З місця злочину обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим майном зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 4663.34 гривень.

Крім того, 14.04.2019 року приблизно о 22.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до житла, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , та діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом зняття скла з віконної рами проникли в середину будинку. Опинившись в зальній кімнаті обвинувачений ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки Нокіа 6131 вартістю 466.67 гривень з сумки на ліжку, що належить потерпілій ОСОБА_10 . Пройшовши до холодильника, який стояв в коридорі, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрали продукти харчування. З місця злочину обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим майном зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 466.67 гривень.

Крім того, 20.04.2019 року приблизно о 14.00 годині обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи неподалік від покинутого будинку поруч з будинком АДРЕСА_6 та побачивши раніше знайомого потерпілого ОСОБА_11 , який розмовляв по телефону та тримав його в правій руці, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, шляхом ривку вихопив з правої руки потерпілого ОСОБА_12 мобільний телефон Нокіа 302. З місця злочину обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном зник, продавши викрадений мобільний телефон в магазині на центральному ринку м.Павлограда, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 563.33 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за епізодами викрадення 15.01.2019 року майна потерпілого ОСОБА_7 ; 18.02.2019 року майна потерпілої ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України: як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за епізодом заволодіння 13.02.2019 року майном шляхом обману потерпілої ОСОБА_8 ;

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла - за епізодами викрадення 01.04.2019 року майна потерпілого ОСОБА_9 ; 14.04.2019 року майна потерпілої ОСОБА_10 ;

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла - за епізодами викрадення 01.04.2019 року майна потерпілого ОСОБА_9 ; 14.04.2019 року майна потерпілої ОСОБА_10 ;

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України: як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за епізодом відкритого викрадення 20.04.2019 року майна потерпілого ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та повідомив, що 15.01.2019 року вночі зайшов на подвір`я будинку по вул. Колгоспній м.Павлограда і з відкритого приміщення літньої кухні викрав тв-тюнер, який в подальшому заклав до ломбарду. Пізніше 13.02.2019 року, проходячи по вулиці в с. «ПЗТО» м.Павлограда побачив незнайому дівчину, попросив в неї мобільний телефон марки «Айфон» подзвонити. Коли потерпіла відволіклась, він побіг з телефоном від остатньої, в подальшому також його заклав до ломбарду, гроші витратив на власні потреби. 18.02.2019 року поки вдома нікого не було, він виніс з квартири холодильник, який також продав, а гроші витратив на власні потреби. 01.04.2019 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 перебували с Кочережки, вночі зайшли на одне подвір`я, де він за допомогою драбини потрапив на горище будинку та через отвір проник до приміщення будинку, ОСОБА_4 був поруч. З будинку він передав ОСОБА_4 бензопилу, телевізор, двд-програвач. Викрадені речі вони разом в подальшому заклали до ломбарду, гроші поділили, окрім бензопили, її зламали та викинули. Останню крадіжку також вчинили разом з ОСОБА_4 в середині квітня 2019 року. Ввечері прийшли на подвір`я будинку с.Кочережки, проникли в будинок, господарі спали. З сумки ОСОБА_4 забрав мобільний телефон, а з холодильника в коридорі вони разом забрали продукти харчування. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини провадження, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та пояснив, що 01.04.2019 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_3 вночі проникли в приміщення будинку в с Кочережки, звідки викрали разом бензопилу, телевізор, двд-програвач. Викрадені речі вони разом в подальшому заклали до ломбарду, гроші поділили. Бензопилу зламали, тому її викинули. 14.04.2019 року вночі він разом з ОСОБА_3 проникли через вікно в приміщення будинку с.Кочережки, господарі спали. З сумки потерпілої він забрав мобільний телефон Нокіа, потім з холодильника в коридорі вони разом забрали продукти харчування. 20.04.2019 року він, побачивши знайомого ОСОБА_12 , який розмовляв по телефону, підійшов до останнього та вихватив телефон з руки та побіг. В подальшому телефон продав, гроші витратив на власні потреби. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини провадження, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, надали письмові заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовилась надавати покази стосовно свого сина обвинуваченого ОСОБА_3 , претензій до останнього не має.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих їм злочинах підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

До них відносяться:

- витяг з кримінального провадження №0000106 щодо внесення 15.01.2019 року, 15.02.2019 року, 12.03.2019 року відомостей в ЄРДР про викрадення 15.01.2019 року майна ОСОБА_7 , 15.02.2019 року заволодіння шляхом обману майна ОСОБА_8 , 12.03.2019 року майна ОСОБА_6 ;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/218 від 26.03.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість телеприймач DV3 T2 terrestrial, станом на 15.01.2019 року, могла складати 199.67 гривень;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/180 від 20.03.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість телефону «Айфон 4», станом на 15.02.2019 року, могла складати 1100 гривень;

- постанова слідчого від 15.02.2019 року про визнання в якості речового доказу мобільного телефону Айфон 4, який переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілій ОСОБА_8 ;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/206 від 25.03.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість холодильнику «Indesit NBS 18», станом на 18.02.2019 року, могла складати 5800 гривень;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/331 від 15.05.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість телевізору Самсунг LED UE28H4000 станом на 02.04.2019 року могла складати 2966.67 гривень, вартість бензопили GrunhelmGS-5200 M станом на 02.04.2019 року могла складати 1166.67 гривень, DVD-програвача KENWOOD dvf 3200 станом на 02.04.2019 року могла складати 530 гривень;

- висновок криміналістичної експертизи №39/4.6/184 від 02.05.2019 року, відповідно до якого вилучені сліди пальців рук з місця злочину за адресою: АДРЕСА_4 , непридатні для ідентифікації;

- постанова слідчого від 26.04.2019 року про визнання в якості речового доказу телевізору Самсунг LED UE28H4000, який переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілому ОСОБА_9 ;

- постанова слідчого від 18.04.2019 року про визнання в якості речового доказу DVD-програвача KENWOOD dvf 3200, який переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілому ОСОБА_9 ;

- постанова слідчого від 18.04.2019 року про визнання в якості речового доказу мобільного телефону Нокіа 6131, який переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілій ОСОБА_10 ;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/317 від 07.05.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість телефону Нокіа 6131, станом на 15.01.2019 року, могла складати 466.67 гривень;

- висновок криміналістичної експертизи №39/4.6/189 від 08.05.2019 року, відповідно до якого вилучені сліди пальців рук з місця злочину за адресою: АДРЕСА_5 , залишені великим, вказівним та середнім пальцями лівої руки обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- постанова слідчого від 22.04.2019 року про визнання в якості речового доказу мобільного телефону Нокіа 302, який переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілому ОСОБА_12 ;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/332 від 15.05.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість телефону марки «Nokia» моделі Asha 302, станом на 20.04.2019 року, могла складати 563.33 гривень;

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, віднесення одних з них, відповідальність за який передбачена ст. 185 ч.3 КК України, до категорії тяжких злочинів, інших до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, частина інкримінованих злочинів вчинена в період невідбутого покарання за попереднім вироком, не працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини та щире каяття.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.

Зазначений в обвинувальному акті рецидив злочинів, як обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не може бути визначена такою обставиною, виходячи з наступного:

Відповідно до роз`яснень пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року « Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Оскільки попередні непогашені судимості обвинуваченого ОСОБА_3 за корисні злочини стали підставою для притягнення його за кримінальним законом, який передбачає відповідальність за повторний злочин, то в такому разі суд ще раз враховувати рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, не може.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованих статей Особливої частини кримінального кодексу України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчинених злочинів, щире каяття обвинуваченого у скоєному, повне визнання вини останнім як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, проте застосувати положення ст. 69 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавленні волі нижче нижчої межі, встановленої в санкції інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України, - немає законних підстав, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено законом за злочин, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (застосування ст. 69 КК України) може мати місце тільки при наявності декількох пом`якшуючих обставин, двох і більше з урахуванням особи винного.

Встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 нижче нижчої межі інкримінованої статті буде явно несправедливим.

Згідно роз`яснень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається як за ст. 70, так і за ст.71 КК України - за правилами ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього за правилами ст. 70 ч.4 КК України, потім - за сукупністю злочинів вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно - за сукупністю вироків.
Обвинуваченого ОСОБА_3 було засуджено 27.03.2019 року вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки.
Інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 злочини, кримінальна відповідальність за які передбачена ч.2 ст.185 КК України (епізод крадіжки майна від 15.01.2019 року та 18.02.2019 року) та ч.2 ст.190 КК України (епізод заволодіння майном шляхом обману 13.02.2019 року) були вчиненні до ухвалення вищевказаного вироку Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області.
Інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 злочини, кримінальна відповідальність за які передбачена ч.3 ст.185 КК України (епізоди крадіжки майна з проникненням у житло від 01.04.2019 року та від 14.04.2019 року) були вчиненні після ухвалення вищевказаного вироку Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області.
Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд призначає покарання за кожний злочин окремо, що були вчиненні до ухвалення вироку місцевого суду від 27.03.2019 року, після чого суд визначає покарання за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, після чого суд за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складення покарання за злочини, що вчиненні до ухвалення вироку місцевого суду від 27.03.2019 року та покарання, визначеного вироком місцевого суду від 27.03.2019 року, - визначає покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись роз`ясненнями вказаного вище Пленуму Верховного Суду України, суд призначає покарання за злочини, вчиненні після ухвалення вироку місцевого суду від 27.03.2019 року та у відповідності вимог ст. 71 КК України суд визначає обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складення призначеного покарання та покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний у виді тримання під вартою з 18.04.2019 року в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4». До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін.

Згідно копії вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України , йому було призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, вирок набрав чинності 26.04.2019 року. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 на момент затримання після обрання запобіжного заходу за данним кримінальним провадженням не мав відбутого покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, віднесення їх до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не встановив.

Зазначений в обвинувальному акті рецидив злочинів, як обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не може бути визначена такою обставиною, виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 до цього взагалі не притягувався до кримінальної відповідальності і в нього відсутня судимість за умисний злочин.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованих статей Особливої частини кримінального кодексу України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених злочинів, щире каяття обвинуваченого у скоєному, повне визнання вини останнім як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, проте застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, або застосувати ст.69 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавленні волі нижче нижчої межі, встановленої в санкції інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України, - немає законних підстав, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено законом за злочин, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (застосування ст. 69 КК України) може мати місце тільки при наявності декількох пом`якшуючих обставин, двох і більше з урахуванням особи винного.

Встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 нижче нижчої межі інкримінованої статті, або звільнення останнього від відбуття призначеного покарання з випробуванням - буде явно несправедливим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний у виді тримання під вартою з 23.04.2019 року в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4». До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін.

Під час проведення досудового розслідування проводились:

- шість судово-товарознавчих експертиз, згідно довідок Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення експертиз було витрачено на проведення трьох експертиз по 572 гривні та трьох по 628.04 гривень;

- дві судово-дактилоскопічні експертизи, згідно довідок Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення експертизи було витрачено по 1256.08 гривень на кожну.

Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно висновків судово-товарознавчих та судово-дактилоскопічних експертиз, вартість проведених експертиз за епізодами злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_3 становить 1716 гривень; вартість проведених експертиз за епізодом злочинної діяльності ОСОБА_4 становить 628.04 гривень, вартість проведених експертиз за епізодами спільної злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 становить 3768.24 гривень.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винуваті у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути відповідно інкримінованих кожному з обвинувачених на користь держави вартість проведених експертиз наступним чином: з обвинуваченого ОСОБА_3 1716 гривень; з обвинуваченого ОСОБА_4 628.04 гривень, солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3768.24 гривень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 призначити покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності з ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складення покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року, визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

ОСОБА_3 призначити за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18.04.2019 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
-за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обраний тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23.04.2019 року.

Стягнути на користь держави вартість проведених судово-товарознавчих та судово-дактилоскопічних експертиз експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України:

- з обвинуваченого ОСОБА_3 у розмірі 1716 гривень;

- з обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 628.04 гривень;

- солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 3768.24 гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон Айфон 4, який переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності;

- телевізор Самсунг LED UE28H4000, DVD-програвача KENWOOD dvf 3200, які передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_9 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- мобільний телефон Нокіа 6131, який переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності;

- мобільний телефон Нокіа 302, який переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1