ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4230/19
Номер провадження 11-cc/819/460/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000069 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13 вересня 2019 року включно, визначено щодо підозрюваного розмір застави.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що підозра ОСОБА_8 в інкримінованих злочинах нічим не обґрунтована, слідчий суддя не надав оцінки як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності.

Слідчим суддею не обґрунтовано наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Підстави для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу відсутні, оскільки останній усвідомлює кримінально-правові наслідки невиконання обов`язків підозрюваного.

Слідчим суддею не вказано жодних обставин, які свідчили про доведеність чи недоведеність прокурором неможливості застосування більш м`яких видів запобіжних заходів.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання, дружину, неповнолітню доньку, які перебувають на його утриманні.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не працевлаштований, має дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 16 липня 2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.123-125).

17 липня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 307 КК України (а.п.133-139).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про неможливість визначення факту обґрунтованості підозри ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 369 КК України в рамках кримінального провадження №0000069 від 12 лютого 2019 року, оскільки як правильно встановив слідчий суддя в долучених до клопотання слідчого копіях протоколів огляду від 28 лютого 2019 року та копіях протоколів огляду від 16 липня 2019 року не вказано номер кримінального провадження, в рамках якого було проведено огляди, так само як в копіях витягів з протоколів про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи не зазначено номер кримінального провадження, що позбавляє суд можливості встановити в рамках якого кримінального провадження проводилися вказані слідчі дії.

Слідчий суддя вірно встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, яка підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколах огляду від 17 квітня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000069 від 12 лютого 2019 року (а.п.57-59, 62-64), копіями протоколів огляду від 24 квітня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000069 від 12 лютого 2019 року (а.п.69-70, 78-80), копією протоколу обшуку від 16 липня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000069 від 12 лютого 2019 року, іншими матеріалами провадження.

Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України слідчим суддею правильно не взято до уваги при копії протоколів огляду від 28 лютого 2019 року та копії протоколів огляду від 16 липня 2019 року, оскільки відсутня можливість встановити в рамках якого кримінального провадження проводилися вказані слідчі дії.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відомості про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, має коло друзів сумнівної репутації, офіційно не працевлаштований, постійне джерело доходів відсутнє, має дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 не має будь-яких соціальних зв`язків, які стримували б його від ухилення від органів досудового розслідування та суду, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, має негативну репутацію, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, дружину, неповнолітню доньку, які перебувають на його утриманні, то суд апеляційної інстанції хоч і приймає їх до уваги, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт чи особисте зобов`язання, як на тому наполягає апелянт, тим більше що місцевим судом відносно підозрюваного також обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що про те, що слідчим суддею не обґрунтовано наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про те, що слідчим суддею не вказано жодних обставин, які свідчили про доведеність чи недоведеність прокурором неможливості застосування більш м`яких видів запобіжних заходів, - являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Посилання апелянта про те, що слідчий суддя не дослідив фактичні обставини кримінального провадження, не дослідив докази та не допитав потерпілого, свідків безпосередньо в судовому засіданні, позбавлені правових підстав. Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Слідчий суддя виконав вказані вимоги закону. Питання про доведеність чи не доведеність вини підозрюваного, буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Твердження апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, є необґрунтованим та зводяться до іншої оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2019 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4