Провадження № 11-кп/824/3092/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
31 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відео-конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Турлаки Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму: 14.12.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 04.07.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці; 01.10.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців; 22.01.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; 06.03.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, звільнена 11 червня 2019 року по відбуттю покарання,
визнано винною за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 14 липня 2019 року зараховано в строк відбування покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. Покарання у виді штрафу за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 будучи раніше судимою, повторно вчинила замах на таємне викрадення чужого майна за таких обставин.
14 липня 2019 року приблизно об 11 год. 09 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «АШАН» по вул. Г.Хоткевича, 1-б в м. Києві, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, у відділі одягу, взяла зі стелажів товар, що належить ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ», а саме: бюстгальтер жіночий вартістю 232 грн. 50 коп., футболку жіночу вартістю 149 грн. 17 коп., труси жіночі вартістю 82 грн. 50 коп., труси жіночі вартістю 165 грн. 83 коп., труси жіночі вартістю 165 грн. 83 коп., бюстгальтер жіночий вартістю 140 грн. 83 коп., бюстгальтер жіночий вартістю 165 грн. 83 коп., бюстгальтер жіночий вартістю 107 грн. 50 коп., купальник жіночий вартістю 415 грн. 83 коп., після чого зайшла до примірочної, де одягла їх на себе, після чого пройшла повз розрахункову касу, не оплативши за товар, тим самим виконала всі дії, які вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна, що належить ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» на суму 1625 грн. 83 коп. Однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки вона була затримана працівниками охоронимагазину.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить замінити невідбуту частину покарання 1 рік позбавлення волі громадськими або виправними роботами. В апеляційної скарзі зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю та щиро розкаюється та вважає, що суд при винесенні вироку не взяв до уваги її сімейний стан, а саме наявність у неї трьох неповнолітніх дітей.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого закінченого замаху на злочин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю та підтвердила обставини вчинення нею інкримінованого їй закінченого замаху на злочин.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні закінченого замаху на злочин за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 : за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який полягає у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно.
Згідно ст. 68 КК України суд при призначені покарання за незакінчений злочин, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого нею діяння; особу обвинуваченої; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання; ставлення обвинуваченої до скоєного, а також врахувавши, що ОСОБА_7 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки вона була затримана працівниками охоронимагазину, та призначив суд першої інстанції ОСОБА_7 покарання у виді одного року позбавлення волі, не знайшовши підстав для застосування ст. 75 КК України або більш м`якого покарання.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 , зазначені в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції при призначені їй покарання не врахував особу винної, зокрема її сімейний стан, а саме наявність у неї трьох неповнолітніх дітей, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, на шлях виправлення не стала, за місцем відбування покарання характеризувалась посередньо, без визначеного роду занять, не має постійного джерела доходів.
Прохання обвинуваченої ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про заміну невідбутої частину покарання 1 рік позбавлення волі громадськими або виправними роботами не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути замінена судом особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Отже, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду, а засудженою ОСОБА_7 , яка тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді: