КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка спільно проживає з підозрюваним ОСОБА_9 транспортний засіб марки Porsche Cayenne (2016 р.в., чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року, зобов`язати уповноважену особу військової прокуратури Київського гарнізону повернути вказаний транспортний засіб

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що власник майна ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000107 від 11.07.2018 року у статусі підозрюваного не перебуває, а висновки слідчого судді про спільне проживання з підозрюваним ОСОБА_9 спростовуються наданою копією свідоцтва про шлюб, з гр. ОСОБА_10 .

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що розгляд клопотання прокурора проводився без повідомлення власника майна, копію ухвали слідчого судді було отримано лише 14 березня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не потребує поновлення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, територіальним управлінням Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 11.07.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 України.

25.02.2019 року прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб марки Porsche Cayenne (2016 р.в., чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка спільно проживає з підозрюваним ОСОБА_9 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 5 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Однак, вказані вимоги закону прокурором та слідчим суддею не дотримано.

Відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_7 є власником арештованого майна, а саме транспортного засобу марки Porsche Cayenne (2016 р.в., чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 .

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, надані матеріали не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна ОСОБА_7 до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи, що зазначена особа власник майна ОСОБА_7 укримінальному провадженні №0000107 від 11.07.2018 року, в рамках якого внесено клопотання про арешт майна, не є підозрюваною, на думку колегії суддів, вона не є суб`єктом ст. 170 КПК України, а отже правових підстав для накладення арешту на його майно за матеріалами справи не встановлено.

На підставі викладених обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, оскільки арешт майна в даному кримінальному провадженні явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка спільно проживає з підозрюваним ОСОБА_9 транспортний засіб марки Porsche Cayenne (2016 р.в., чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 про арешт майна, а саме транспортного засобу марки Porsche Cayenne (2016 р.в., чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , належного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2170/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1