Провадження № 11-кп/824/3431/2019 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби обвинуваченому ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою колегії суддів Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01.11.2019 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби до ОСОБА_3 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника слід відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином Конституційний Суд виділив з-поміж ухвал, які постановляються під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, якими закінчується судовий розгляд, єдиний вид рішення, що підлягає апеляційному оскарженню, а саме ухвалу про продовження строку тримання під вартою.

За таких обставин, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року апеляційному оскарженню не підлягає.

У зв`язку із викладеним, на підставі ч.4 ст.399 КПК України, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.399 КПК України,-

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби обвинуваченому ОСОБА_3 .
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.424 КПК України.

Суддя ОСОБА_2