Номер провадження: 11-кп/813/658/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2018 року в кримінальному провадженні №0002859, внесеному до ЄРДР 31.07.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернопіль, українку, громадянку України, з середньою освітою, незаміжню, офіційно не працевлаштовану, має на утриманні неповнолітню доньку 2002 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судиму:

- 01.08.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватою та їй призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.08.2017 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць і остаточно за сукупністю вироків до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно. Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

31 липня 2018 року, приблизно о 06:50 годині, ОСОБА_8 , знаходячись на прилеглій території загальноосвітньої школи № 33, за адресою: м. Одеса, вул. Комарова, 8, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, повторно, шляхом привласнення знайденого, придбала два полімерні пакетики з порошкоподібними речовинами, тобто наркотичний засіб, який відповідно до Списку № 1 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (з наступними змінами та доповненнями), належить до наркотичних засобів, обіг яких обмежено метадон та незаконно їх зберігала при собі.

Потім, приблизно о 07:00 годинні ранку, обвинувачена прибула до будинку АДРЕСА_3 , де у дворі вирішила сховати вказані полімерні пакети з речовинами, що містили наркотичний засіб, з метою власного споживання, без мети збуту. Так, обвинувачена ОСОБА_8 дістала зі своєї сумки вказані полімерні пакети з речовинами, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та, з метою зберігання для подальшого власного вживання, нагорнула насипом каміння.

31.07.2018 року о 07:53 годині ранку обвинувачена, знаходячись за вищевказаною адресою, зупинена працівниками поліції Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, де під час проведення огляду виявлено та вилучено два полімерні пакети з порошкоподібними речовинами, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Кількісний зміст мета дону в речовинах становить 0,153 г. та 0,145 г., який обвинувачена ОСОБА_8 незаконно придбала та зберігала без мети збуту.

Зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вироком районного суду, обвинувачена подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить, оскаржений вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що, на думку апелянта, вирок районного суду ухвалено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому, на думку обвинуваченої, суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи.

Апелянтка зазначає, що свою вину не визнає, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, вона не вчиняла, обставини викладені в судовому рішенні заперечує в повному обсязі і з ними категорично не згодна.

Вказує, що 31.07.2018 року, її дійсно зупинили співробітники Київського ВП в місці Одесі ГУНП Одеській області, та вказали, що обвинувачена зберігає наркотичні засоби і повинна показати місце, де вона їх сховала. Однак, обвинувачена наголошує, що ніяких наркотичних засобів при собі не мала та до речовин, які були знайдені під насипом каміння на землі у дворі будинку АДРЕСА_4 , вона не має жодного відношення і не знає як вони туди потрапили. В апеляцій скарзі зазначає, що побачила дану речовинувперше, перебуваючи на вищевказаному місці разом із співробітниками поліції.

До того ж, вважає, що її затримання працівниками поліції є незаконним і безпідставним.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши: суддю-доповідача; виступ захисника та обвинуваченої, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вироку суду першої інстанції залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції, за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оскаржуються та судове засідання проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи рішення про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд зобов`язаний з`ясувати у учасників кримінального провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснити їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з аудіозапису судового засідання від 03.12.2018 року, суддею було роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченій ОСОБА_8 , однак, зі звукозапису не чути відповідь обвинуваченої на запитання судді про зрозумілість їй положень ч. 3 ст. 349 КПК України та можливість проведення судового засідання відповідно до вищезазначеної вимоги КПК України.

Відповідно до аудіозапису судового засідання суду першої інстанції, яке відбулось 03.12.2018 року, вбачається, що обвинувачена не визнавала своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КПК України, що в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, залишено поза увагою суду першої інстанції.

Так, обвинувачена ОСОБА_8 зазначила, що дійсно, знаходячись на стадіоні, побачила біля дерева пакет, підняла його, а потім, знаходячись біля під`їзду одного з будинків, розташованих поряд зі стадіоном, поклала цей пакет під каміння. При цьому зазначила, що вона не знала, що знаходиться в пакеті, підняла його просто із цікавості, а потім заховала під каміння, бо переживала щоб не помітила цей пакет її донька.

З аналізу диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України вбачається, що вказане правопорушення вчиняється з прямим умислом.

Однак, згідно пояснень обвинуваченої ОСОБА_8 , наданих нею в суді першої інстанції вбачається, що остання не визнавала своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме щодо вчинення цього злочину умисно.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Дослідженням оскарженого вироку встановлено, що в його мотивувальній частині зазначено докази, які підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_8 , а саме: витяг з ЄРДР; протокол огляду місця події; протоколи огляду речей та документів; постанови про визнання предметів речовими доказами; висновок експерта, квитанцію, хоча, згідно журналу судового засідання від 03.12.2018 року, суд визначився з порядком дослідження доказів, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, при цьому питання щодо зміни порядку дослідження доказів не вирішувалось, самі докази, зазначені у вироку, лише оголошено прокурором, а не досліджено судом у відповідності до вимог ст. 358 КПК України (а. с. 58, 60-63).

З огляду на викладене апеляційний суд, не вдаючись в обговорення інших доводів апеляційної скарги обвинуваченої, вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотним порушенням вимог КПК України, яке відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 415 КПК України, тягне за собою скасування вироку районного суду та призначення нового розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні №0002859, внесеному до ЄРДР 31.07.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання, в зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2018 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0002859, внесенному до ЄРДР 31.07.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4