Справа № 630/239/19
В И Р О К
Іменем України
21 серпня 2019 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківськоїобластіускладі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представникапотерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області кримінальне провадження № 00000601 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області, громадянина України, кримського татарина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
23.06.2018 о 13.00 БахтішаєвД.А., перебував на АЗС ТОВ ТД «SanOil», яка розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин вул. Полтавський Шлях, 2 - «В», де у останнього виник словесний конфлікт із касиром вказаної АЗС ТОВ ТД «San Oil» ОСОБА_8 через те, що його знайомий ОСОБА_9 без дозволу взяв з прилавку кабель для підзарядки мобільного телефону та вийшов із ним на вулицю аби перевірити його справність.

Під час словесного конфлікту ОСОБА_7 почав поводити себе грубо, висловлювати образи та погрози працівниці АЗС ОСОБА_8 , на що ОСОБА_4 , який також перебував у приміщенні АЗС, зробив зауваження ОСОБА_7 та між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 став погрожувати ОСОБА_4 фізичною розправою та замахуватись в його бік пляшкою. ОСОБА_4 , побоюючись за свою безпеку та безпеку оточуючих, почав використовувати пістолет Форт 12 Р серія НОМЕР_1 та здійснив декілька пострілів у бік ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

У ході виниклої ситуації, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків викликаних попереднім конфліктом, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали бігати за ОСОБА_4 по території прилеглій до заправочної станції «San Oil», при цьому ОСОБА_7 викрикував на адресу ОСОБА_4 образи, нецензурну лайку та погрози фізичною розправою, а також кинув в потерпілого декількома скляними пляшками, які розбились на території заправки.

Після того, як ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , маючи переважну фізичну силу, затисли ОСОБА_4 біля автомобіля «ВАЗ- 21099», припаркованого поблизу входу в приміщення АЗС, ОСОБА_7 накинувся на потерпілого, повалив останнього на вказаний автомобіль, в результаті чого ОСОБА_4 впав на тротуарну плитку, де ОСОБА_7 відібрав у ОСОБА_4 пістолет Форт 12 Р, та, продовжуючи свої протиправні дії, на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків, з мотивів помсти, наніс кулаками, а також пістолетом, який тримав в руці, декілька ударів в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_4 , заподіявши йому відкриту проникаючу черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку, втиснутого перелому потиличної кістки ліворуч з наявністю забитої рани в лівій тім`яно-потиличній області, перелом кісток носу з наявністю забитої рани на спинці носу, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, 23.06.2018 о 13.00 ОСОБА_7 , перебував на АЗС ТОВ ТД «San Oil», яка розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин вул. Полтавський Шлях, 2 - «В», де у останнього виник словесний конфлікт із касиром вказаної АЗС ТОВ ТД «San Oil» ОСОБА_8 через те, що його знайомий ОСОБА_9 без дозволу взяв з прилавку кабель для підзарядки мобільного телефону та вийшов із ним на вулицю аби перевірити його справність.

Під час словесного конфлікту ОСОБА_7 почав поводити себе грубо, висловлювати образи та погрози працівниці АЗС ОСОБА_8 , на що ОСОБА_4 , який також перебував у приміщенні АЗС, зробив зауваження ОСОБА_7 та між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 став погрожувати ОСОБА_4 фізичною розправою та замахуватись в його бік пляшкою. ОСОБА_4 , побоюючись за свою безпеку та безпеку оточуючих, почав використовувати пістолет Форт 12 Р серія НОМЕР_1 та здійснив декілька пострілів у бік ОСОБА_7 та БегларянаA.A.

У ході виниклої ситуації, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, викликаних попереднім конфліктом, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 почали бігати за ОСОБА_4 по території прилеглій до заправочної станції «San Oil», при цьому ОСОБА_7 викрикував на адресу ОСОБА_4 образи, нецензурну лайку та погрози фізичною розправою, а також кинув в потерпілого декількома скляними пляшками, які розбились на території заправки.

Після того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи переважну фізичну силу, затисли ОСОБА_4 біля автомобіля «ВАЗ- 21099», припаркованого поблизу входу в приміщення АЗС, ОСОБА_7 накинувся на потерпілого, повалив останнього на вказаний автомобіль, в результаті чого ОСОБА_4 впав на тротуарну плитку, де ОСОБА_7 відібрав у ОСОБА_4 пістолет Форт 12 Р, та продовжуючи свої протиправні дії, на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків, з мотивів помсти, наніс кулаками, а також пістолетом, який тримав в руці, декілька ударів в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_4 .

Після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_4 не міг чинити їм опір, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи сумісно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 , відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4 , а саме: золотим ланцюжком потерпілого з хрестиком зі сплаву золота 585 проби, вагою 32 грама., вартістю 30400,00 грн.. який ОСОБА_7 зірвав з шиї потерпілого та передав ОСОБА_13 , пістолетом Форт 12 Р серія НОМЕР_1 , вартістю 16189,60 грн., який ОСОБА_7 вирвав з рук потерпілого, та мобільним телефоном ТМ «iPhone7+», який випав з рук потерпілого на землю, вартістю14400,00 грн., який був в чохлі чорного кольору, та зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «Київстар», які матеріальної цінності для потерпілого не мають.

Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли ОСОБА_15 матеріальні збитки на загальну суму 60989, 60 грн.

21.08.2019 між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської ОСОБА_16 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участюзахисника адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_7 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 кримінальнепокарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України сторонами погоджено звільнення ОСОБА_7 від відбування кримінального покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступних обставин.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно статті 12 КК України, кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України та за ч. 1 ст. 121 КК України є тяжкими злочинами.

Потерпілий ОСОБА_4 надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, щопередбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Враховуючи викладене, своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені:

-ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , не встановлено.

Суд зазначає,щоузгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

10.06.2019 р. до Люботинського міського суду Харківської області надійшла позовна заява від потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якій потерпілий просив стягнути з ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 89 964, 51 грн. та моральну шкоду у розмірі 200 000, 00 грн.

Разом із тим, 31 липня 2019 року потерпілий ОСОБА_4 подав заяву, в якій відмовився від раніше поданого позову та просив закрити провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав не прийняття відмови потерпілого від позову судом не встановлено, оскільки останній відмову особисто підтримав в судовому засіданні та підтвердив факт повного відшкодування йому завданої шкоди обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Разом із тим, враховуючи, що ОСОБА_7 призначається покарання зі звільненням від його відбування, а тому він підлягає звільненню з під варти, суд вважає за необхідне змінити запобіжний засіб на особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 369, 371, 373-376, 392, 395, 475 КПК України, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.08.2019 року у кримінальному провадженні №00000601 від 14.09.2018 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винним в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_7 визнати винним в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виглядітримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 25.02.2019р., змінити до набрання вироком законної сили на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти негайно в залі суду.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №18871 від 19.09.2018 у розмірі 1430,00 гривень та експертизи зброї №21256/21357/21358 від 21.09.2018 у розмірі 15444,00 гривень стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від цивільного позову та закрити провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1