Ухвала

16 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 473/3664/18

провадження № 51-3874ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК ), даний перелік є вичерпним.

Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Так, захисник у касаційній скарзі посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення у порядку, передбаченому пунктом 1 ч. 1 ст. 438 КПК.
З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Зокрема захиснику необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію, щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, викладені у касаційній скарзі вимоги захисника суперечать одна одній.
Так, в одній частині касаційної скарги зазначається про необхідність скасування вироку та ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що суперечить положенням ст. 436 КПК. Водночас в іншійчастині касаційної скарги захисник просить скасувати вирок Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній належного обґрунтування та наявність суперечностей перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Захиснику також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 , залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3