У Х В А Л А

31.10.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2019 за № 0000268, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

20.09.2019 відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000268.

Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стало звернення в.о. голови Оноківської сільської ради ОСОБА_4 , яке надійшло до слідчого управління 20.09.2019 з прокуратури Закарпатської області про те, що в ході моніторингу використання земель на території сільської ради виявлено факт внесення завідомо неправдивих відомостей до державного акту ЗК № 038919 на право власності на землю громадянки ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:017:0183.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі рішення 5 сесії XXIII скликання Оноківської сільської Ради народних депутатів від 26 березня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,11 гектарів в межах згідно з планом та видано ОСОБА_5 державний акт на право приватної власності на землю II-ЗК № 038919 від 26.05.1999. Вказана земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 245.

Разом з цим, згідно додатку № 2 до рішення 5 сесії XXIII скликання Оноківської сільської Ради від 26 березня 1999 року, згідно списку громадян, яким надано земельні ділянки у приватну власність для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку зазначено, що ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_2 надано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 10 га.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в актуальній інформації про об`єкти нерухомого майна - земельна ділянка, кадастровий номер № :11:017:0183, площею 0,1062 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Слідчий зазначає у клопотанні, що з метою упередження будь-якого обтяження, перетворення, шляхом укладення угод із відчуження земельної ділянки, кадастровий номер № :11:017:0183 загальною площею 0,1062 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також забезпечення дієвості кримінального провадження, є необхідність заборонити відчуження та розпорядження вказаним об`єктом нерухомого майна.

На думку органу досудового розслідування накладення арешту на речові права на вказаний об`єкт нерухомого майна абсолютно відповідає як загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України.

Відтак клопотання слідчого обґрунтовується тим, що об`єкт нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер № :11:017:0183 загальною площею 0,1062 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , являється предметом злочинного посягання та підпадає під критерії, визначені ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на неї.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання (згідно рапорту слідчого від 30.10.2019 року, що міститься в матеріалах клопотання), про причину неявки суд не повідомив.

Вивчивши зміст поданого клопотання та додані до нього письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Органом досудового розслідування - СВ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження №№ 0000268, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках якого досліджуються обставини злочину за заявою в.о. голови Оноківської сільської ради ОСОБА_4 , яке надійшло до слідчого управління 20.09.2019 з прокуратури Закарпатської області про те, що в ході моніторингу використання земель на території сільської ради виявлено факт внесення завідомо неправдивих відомостей до державного акту ЗК № 038919 на право власності на землю громадянки ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:11:017:0183.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні нерухоме майно з тих підстав, що таке має значення речового доказу та для його збереження.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак, оглянувши надані стороною кримінального провадження письмові матеріали містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речових доказів, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2019 за № 0000268 задовольнити.
Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження на наступний об`єкт нерухомого майна земельну ділянку, загальною площею 0,1062 га, кадастровий номер № :11:017:0183, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України виконання ухвали в частині внесення відомостей про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покласти на реєстратора центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1