ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2794/19 Справа № 176/1376/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 19.05.2017 року. Під час тримання в УВП №3 мав 6 стягнень, заохочень не мав, працевлаштований не був. З 16.01.2018 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26, за період відбування покарання в зазначеній установі характеризується посередньо. Має 3 заохочення, а саме від 31.07.2018 року, 27.12.2018 року та 22.07.2019 року у вигляді подяки за підсумками роботи та за виконання покладених обов`язків. Мав 6 стягнень протягом 2017 року під час попереднього ув`язнення, які погашені за плином часу. На виробництві установи не працевлаштований, виконує роботи з благоустрою колонії, до праці ставиться відповідально. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Духовне відродження.
Наявність у засудженого незначної кількості заохочень протягом всього строку відбування покарання, не може доводити його повного виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення.
Крім того, відповідно до витягу з протоколу № 20 від 23.05.2019 року засіданням комісії по розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_6 було відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
Із досліджених письмових матеріалів, які характеризують засудженого ОСОБА_6 , не встановлено обставин, які б вказували на те, що останній досяг виправлення, як основної мети покарання.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення, а його звільнення умовно-достроково є передчасним.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги засуджений вказує, що застосовані відносно нього стягнення погашені за плином часу, він має 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці, що свідчить про його постійну ступінь виправлення.
Вказує, що на виробництві установи не працевлаштований з незалежних від нього причин, приймає участь в безоплатній праці з благоустрою колонії, відвідує зібрання віруючих та приймає участь в змаганнях із шахів, має проблеми із здоров`ям, а в медичній частині безсилі йому допомогти.
Також зазначає, що до кінця призначеного покарання залишилось 8 місяців.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах та матеріали справи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2017 року за ч. 1 ст. 263, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (а.с. 40-42). Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 року зараховано засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання, призначеного вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2017 року, строк попереднього ув`язнення за період з 21.06.2017 року по 03.12.2017 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 38-39). Засуджений ОСОБА_6 на даний час відбув більше 2/3 призначеного строку покарання.
Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_6 в Державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) відбуває покарання з 16.01.2018 року. За період відбування покарання характеризується посередньо. Виконує двогодинні роботи згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, залучається до безоплатної праці на роботи з благоустрою колонії та прилеглої до неї території, а саме проведення косметичних ремонтів приміщень відділення СПС № 10 та фарбування локального сектору № 7. До суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, додаткового нагляду з боку представників адміністрації не потребує. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Духовне відродження (а.с. 34).
Згідно довідки про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_6 убачається, що на даний період часу ОСОБА_6 має два заохочення у вигляді подяки за підсумками роботи у 2-му та 4-му кварталах 2018 року та шість стягнень за невиконання законних вимог адміністрації, міжкамерний зв`язок, нетактовну поведінку, які станом на день звернення до суду із клопотанням погашені (а.с. 35).
Крім того, як вбачається з витягу з наказу начальника Державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26) від 22.07.2019 року, засудженому ОСОБА_6 оголошено подяку (а.с. 36-37).
Посилання засудженого на те, що судом першої інстанції не враховано та не в повній мірі досліджено матеріали його особової справи, - є безпідставними. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
Колегія суддів звертає увагу, що поведінка засудженого ОСОБА_6 може свідчити лише про належне дотримання ним умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, тому наявність у засудженого трьох заохочень є недостатнім для оцінки ставлення до праці засудженого.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності, і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків та відсутність не погашених стягнень ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: