ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/7342/19
Провадження №1-кп/712/527/19

10 вересня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000036 внесеного 30.05.2019 в Єдиний реєстр досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, розлученого, який проходить військову службу на посаді: заступника командира бойової машини БМП-2 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV від 24.03.1999, 05.05.2016 о 14 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування в умовах особливого періоду залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та направився за місцем свого проживання у м. Умань, Черкаської області.
ОСОБА_4 офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.
31.05.2019, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі. ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно 05.05.2016, самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Після чого направився до місця свого проживання у Черкаську область, м. Умань. ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд та 31.05.2019, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин. У скоєному правопорушенні щиросердно розкаявся, зібраних доказів і фактичні обставини кримінального провадження не оспорював, так як в обвинувальному акті все зазначено і описано вірно. Просив пробачення, а також просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При таких обставинах, суд вважає вину підсудного ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України, за ознаками самовільного залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 , позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання, суд визнає з`явлення ОСОБА_4 із зізнанням, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують покарання, а також за відсутності обставин що обтяжують покарання, призначає ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, суд приходе до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання, а тому відповідно до ст.ст.75, 76 КК України, вважає за можливе звільнити останнього, від відбування призначеного покарання, з випробуванням, якщо він протягом визначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню №0000036, заявлено не було. Процесуальні витрати, а також речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місці проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України протягом 30 діб до Черкаського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1