Справа № 631/246/19
Провадження № 1-кп/631/54/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Нова Водолага кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 15.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Болотівка Буринського району Сумської області, громадянин України, має неповну середню освіту, не працює, не одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: Сумська область, с. Болотівка, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20.04.2012 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 129 КК України до 1 року обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік; 27.06.2013 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 10.07.2014 ухвалою суду невідбута частина покарання скорочена на , до відбуття 3 роки 23 дні, 16.02.2016 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року у вечірній час ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в домоволодінні АДРЕСА_1 , де мешкає спільно з батьками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
14.01.2019 року близько 19.30 години в кімнаті кухні будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та його батьком ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

У вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння невизначеної шкоди здоров`юОСОБА_4 , та бажаючи їх настання, з метою заподіяння такої шкоди, стоячи напроти останнього, наніс йому кулаком правої руки два удари в ліву частину обличчя, після чого схопив зі столу кухонний ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору та довжиною леза 10 см, яким наніс один удар ОСОБА_4 в область черевної порожнини, від отримання якого ОСОБА_4 впав на підлогу, а ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої стінки живота, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням попереково-ободової кишки, шлунку та підшлункової залози, яке утворилось від дії знаряддя з колото-ріжучими властивостями. По ступеню тяжкості проникаюче в черевну порожнину поранення відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпечних для життя, які в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (п. 2.1.3.к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), відповідно до висновку експерта № 22-НВ/19 від 19.02.2019.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, фактично не визнав, суду пояснив, що 14 січня 2019 року близько 19-30 знаходився разом з батьком в будинку АДРЕСА_1 . В будинку вони буди вдвох. Разом вживали спиртні напої. В них виникла сварка. Причин сварки не пам`ятає, хто спричинив тілесні ушкодження потерплому не знає, бо не пам`ятає чи спричиняв тілесні ушкодження батькові. Бачив, що приїздила «швидка допомога» і в батька була колота рана. Хто спричинив батькові ушкодження не знає.
Не дивлячись на не визнання ОСОБА_5 вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий показав, що 14.01.2019 року у вечірній час він знаходився у себе вдома, у будинку АДРЕСА_1 . Прийшов його син - ОСОБА_5 . Між ними виникла сварка. В будинку були вдвох, більше нікого не було, обидва були в стані алкогольного сп`яніння. Хто спричинив йому тілесні ушкодження не пам`ятає. В цей же день його відвезли до лікарні. Раніше син спричиняв йому тілені ушкодження і був засуджений. Претензій до сина не має, бо син вибачився. У лікарні він розказував лікарям що сталося і хто спричинив йому тілесні ушкодження. Наполягав на призначенні обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджена іншими доказами, дослідженими судом.

Так, під час огляду місця події 15.01.2019 року - житла за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті № 2 на підвіконні в банці виявлено кухонний ніж з рукояткою чорного кольору, з довжиною леза 10 см, загальною довжиною 19, 5 см. Праворуч від входу кімнати № 3 на стільцях виявлено кофту коричневого кольору зі слідами бурого кольору та отвором, довжиною 15 см. Ліворуч від входу під стільцем виявлено гумові капці чорного кольору, в яких зі слів ОСОБА_7 був взутий її син під час події. На виявленому ножі маються сліди бурого кольору (т.1 а.с. 69-88).

Під час огляду місця події 15.01.2019 року у кабінеті № 11 Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області було оглянуто ОСОБА_5 та вилучено светр чорного кольору та штани спортивні чорного кольору з підписом «Adidas», в яких він був одягнутий під час події (т.1 ар. 90-92).

Вилучені речі та предмети 15.01.2019 року слідчим оглянуто та визнано речовим доказом, про що складено відповідний протокол та постанову (т.1 ар. 97-103).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 4-НВ/19 від 16.01.2019 року, при дослідженні ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено.В обставинах справи експертом вказано, що зі слів підозрюваного ОСОБА_5 у вказаний вище період між ним та його батьком вчинилася сварка, в ході якої вони стояли один проти одного, ОСОБА_8 наніс батьку спочатку один удар кулаком в обличчя, а потім, взявши зі столу кухонний ніж, наніс ним удар батьку в живіт. Стверджує, що сам ніяких тілесних ушкоджень в ході сварки не отримував (т.1 ар. 104).

Під час проведення слідчого експерименту 17.01.2019 року за участю понятих, захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_5 розказав про події що сталися 14.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , при яких він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 та показав за допомогою статиста яким чином, куди та чим наносив удари. Заперечень, зауважень, додатків з боку учсників слідчої дії протокол не містить(т.1 ар. 108-114).

ОСОБА_7 добровільно видала футболку темно коричневого кольору, у яку був одягнутий потерпілий у момент нанесення йому тілесних ушкоджень та два ножі з рукоятками чорного та білого кольору. Вилучені речі та предмети 19.01.2019 року слідчим оглянуто та визнано речовим доказом, про що складено відповідний протокол та постанову (т.1 ар. 115-121).

Згідно з довідкою Стаціонарного відділення КЗОЗ «МЕРЕФ?ЯНСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» від 15.01.2019 року ОСОБА_4 доставлений бригадою МЦРБ 14.01.2019 року в 22-40 годині. Зі слів 14.01.2019 року о 20 годині 00 хвилин по адресу проживання його син наніс ножем удар в живіт (т.1 ар. 67).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 22-НВ/19 від 19.02.2019 року, по даним судово-медичної експертизи, результатів вивчення матеріалів справи, медичних документів, у ОСОБА_4 , мало місце колоте-різане поранення передньої стінки живота, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням попереково-ободової кишки, шлунку та підшлункової залози, яке утворилося від дії знаряддя з коло-ріжучими властивостями, який міг бути клинок ножа, шириною на глибині проникнення біля 2 см. По ступеню тяжкості проникаюче в черевну порожнину поранення відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпечних для життя, які в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища(п. 2.1.3.к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), відповідно до висновку експерта № 22-НВ/19 від 19.02.2019. Між спричиненими тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 і наслідками, що настали мається прямий причинний зв?язок. Механізм, локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 в цілому відповідають тому способу, на який вказують потерпілий в ході його допиту 15.01.2019 року та підозрюваний ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту за його участю від 17.01.2019 року, за винятком положення потерпілого (лежачи чи стоячи) в момент нанесення йому удару ножем(т.1 ар. 122-123).

В дослідній частині судово-медичної експертизи вказано: із наданої медичної картки стаціонарного хворого № 277 КЗОЗ «МЦРЛ»: « ОСОБА_4 , 1959 р.н., 14.01.2019 року в 22-40 годині доставлений до приймального відділення з жалобами на болі у животі в області ножового поранення. Зі слів, в 20-00 годині 14.01.2019 року ударив син ножем( т.1ар122, о.с.).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 15/109-ДМ/2019 від 15.02.2019 року, групова належність крові потерпілого ОСОБА_4 О (І) з ізогемагглютінинами анти-А, анти-В. Групова належність крові підозрюваного ОСОБА_5 А (ІІ) з ізогемагглютінинами анти-В. При проведенні судово-медичної експертизи кухонного ножа, вилученого за адресою «в с. Мокра Рокитна, вул. Сухоярська, 7», знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген Н, та ізогемаглюттніни анти-А, анти-В. Таким чином, можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові О (І) з ізогемагглютінинами анти-А, анти-В, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_4 . Потожирові накладені на ножі не виявлені (т.1 ар. 124-131).

З висновку медико-криміналістичної експертизи № 17-66-МК/19 вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи речових доказів сорочки і футболки (фуфайки) ОСОБА_4 та трьох ножів, вилучених з місця події, результатів раніше проведених експертиз, відомих обставин справи експерт дійшов висновку: на представлених предметах одягу сорочці та футболці, по їх передніх поверхнях встановлено по одному колото-різаному пошкодженню. Ці колото-різані пошкодження одягу зберігаються між собою по локалізації та з місцем розташування рани на тілі потерпілого («на передній черевній стінці в епігастрії на 2 см від середньої лінії колото-різана рана до 2 см довжиною»), утворюючи між собою єдиний колото-різаний канал. «У ОСОБА_4 мало місце колото-різане поранення передньої стінки живота, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням попереково-ободової кишки, шлунку та підшлункової залози». Зазначені пошкодження одягу і тіла потерпілого утворилися від одноразової дії плоского, гострокінцевого, однобічно-гострого, з «П»-подібним поперечним перерізом обушка і вираженими ребрами клинка колючо-ріжучої зброї, найбільша ширина зануреної частини якого була не більше 2,2 см. (з урахуванням розтягнення трикотажу предметів одягу). Такими властивостями володіють клинки всіх трьох ножів представлених на експертизу. Однак ніж № 2 з руків?ям (рукояткою) суцільнолитою з полімерного матеріалу чорного кольору в місці з?єднання клинка з рукояткою має максимальну ширину 2,5 см., що може явитись одним із факторів, який виключає його, за умови занурення клинка в тіло на повну довжину. Таким чином, не можна виключити утворення пошкоджень одягу та тіла ОСОБА_4 від дії одного з клинків ножів умовно зазначених № 1 (з білою рукояткою), або № 3 (з фігурною рукояткою, яка має дві накладки темно-сірого кольору з полімерного матеріалу закріплених двома заклепками з металу сірого кольору і дві накладки з металу сріблястого кольору (т.1 ар. 132-136).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 106 від 25.02.2019 року ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 ар. 137-139).

Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд критично ставиться до тверджень обвинуваченогоОСОБА_5 що він не пам`ятає чи спричиняв тілесні ушкодження потерпілому, не знає хто їх спричинив, як до таких, що не відповідають дійсності і даних в межах обраної ним позиції захисту, оскільки вони спростовуються доказами, викладеними у вироку.
До того ж, показання обвинуваченогоОСОБА_5 позбавлені послідовності.
Так, на початку судового засідання він визнавав себе винним за ст. 121 ч. 1 КК України, в подальшому змінив свою позицію і пояснював що не знає хто спричинив тілесні ушкодження потерпілому. Причин зміни своїх показів пояснити не зміг.
Фактичне не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд сприймає як спосіб захисту, обраний обвинуваченим та намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що всі досліджені у судовому засіданні докази сторони обвинувачення узгоджуються між собою і підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України.

Також, суд не може прийняти аргументи сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими виходячи з такого.
Процесуальний закон покладає на прокурора або слідчого за дорученням останнього надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
З матеріалів провадження вбачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 15.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 121 КК України,захист обвинуваченого здійснював за дорученням центру безоплатної вторинної допомогиадвокат ОСОБА_6 (т.1 ар.27 )

У зв`язку із занятістю захисника ОСОБА_6 для проведення окремої слідчої дії на 06 березня 2019 року центром безоплатної вторинної допомоги було призначено захисника ОСОБА_9 (т.2 ар. 96-99,111).

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення для проведення окремої слідчої дії на 06 березня 2019 року іншого захисника(т. 2 ар. 100).
У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що не заперечував проти участі іншого адвоката для проведення окремої слідчої дії, власноруч, з власної волі писав заяву про це.
06 березня 2019 року стороною обвинувачення було виконано вимоги ст. 290 КПК України та розкрито матеріали досудового розслідування стороні захисту(т. 2 ар. 112-122).
Тобто, на виконання вимог ст. 290 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_9 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Згідно з протоколом ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 06 березня 2019 року підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_9 ознайомилися з матеріалами кримінального провадження без обмежень у часі. Клопотання чи заяви не надавали (т.2 ар.13-124 ).

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 06.03.2019 року ознайомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 з матеріалами кримінального провадження у 2 томах проводилось у приміщенні службового кабінету № 14 Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області з період часу з 16 години 25 хвилин по 17 годину 00 хвилин 06.03.2019 року що підтверджено підписами останніх (т.2 ар. 125-126).

Із початком судового розгляду захист обвинуваченого ОСОБА_5 продовжив здійснювати адвокат ОСОБА_6 , лінія захисту якого з самого початку ґрунтувалася лише на одному єдиному твердженні, що всі докази у цьому провадженні мають бути визнані недопустимими, оскільки йому як захиснику орган досудового розслідування не розкрив усіх матеріалів розслідування та здобутих доказів за наслідками його проведення.
Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України відкриття має бути здійснено до початку судового розгляду, оскільки сторони мають право на час бути готовими до проведення змагального процесу - мати заперечення на доводи сторони обвинувачення та навпаки.
Призначене на 13.03.2019 року підготовче судове засідання було відкладено та надано час захиснику ОСОБА_6 для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, які не були йому особисто відкриті при виконанні вимог ст. 290 КПК України, зобов`язано сторону обвинувачення надати захиснику матеріали досудового розслідування.
Під час підготовчого судового засідання 19.03.2019 року захисник ОСОБА_6 повідомив, що ознайомився з матеріалами досудового розслідування, клопотання з цього приводу відсутні.
У судовому засіданні під час долучення до матеріалів справи доказів по кримінальному провадженню захисник ОСОБА_6 не заперечував проти цього.
27.08.2019 року захисником ОСОБА_6 через канцелярію суду за вх.5931/19-вх надано клопотання про визнання доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2019 року за № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, недопустимими. У судовому засіданні клопотання було підтримано стороною захисту.

Ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката, у зв`язку з передчасністю вирішення питання про недопустимість доказів. Судом вдруге було запропоновано захиснику ОСОБА_6 ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, від чого адвокат відмовився.
Тобто, доводи сторони захисту щодо не відкриття особисто захиснику ОСОБА_6 матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, а отже у зв`язку з цим і недопустимістю всіх доказів цього провадження, а також посилання адвоката на постанову Верховного Суду України від 16.03.2017 року, суд вважає безпідставними.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою повторно, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, не одружений, на обліку у наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 106 від 25.02.2019 року на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий, у тому числі за ч. 1 ст. 121 КК України, не працевлаштований.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обсяг винних дій, сукупність всіх даних, які характеризують обвинуваченого, а також спосіб і обставини скоєння злочинного діяння, фактичне невизнання вини, та доходить висновку, що за вчинений злочин ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до положень ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому у строк відбутого основного покарання у виді позбавлення волі час його попереднього ув`язнення з дня затримання до дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 фактично був затриманий о 08 годині 45 хвилин 15 січня 2019 року, що підтвердив обвинувачений судовому засіданні(протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - т.1 ар. 93-96).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити незмінним - тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР».

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 15.01.2019 року до дня набрання вироком законної сили із співвідношення один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: ніж з рукояткою чорного кольору, кофту чорного кольору, тапки резинові чорного кольору, светр чорного кольору, штани спортивні чорного кольору з надписом «адідас», футболку чоловічу, темно-коричневого кольору, ніж з рукояткою чорного кольору, ніж з рукояткою білого кольору, які згаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул.Воскресінська, 1 знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1