ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/796/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №633/2295/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
адвоката - ОСОБА_8
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 03 липня 2019 року включно, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати житло, розташоване за адресою АДРЕСА_1 та покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти, слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи; не залишати територію Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, звільнивши його з-під варти з моменту доставлення його під вартою до помешкання, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт та не врахував реальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і особисті дані підозрюваного, який є громадянином Азербайджану, ніде не працює, законних джерел заробітку не має, що свідчить про неможливість запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Посилаючись на практику ЄСПЛ, просила задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і вважав недоведеним прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає разом з малолітньою дитиною, є єдиним годувальником у родині, не позбавлений батьківських прав, має міцні соціальні зв`язки, прийшов до висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у їх сукупності і з врахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, мешкає разом з малолітньою дитиною, мати якої померла, є єдиним годувальником у родині і не позбавлений батьківських прав, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, судова колегія вважає законним висновок слідчого судді, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не грунтуються на матеріалах справи. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді