ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4862/19
Провадження № 1-кс/362/1690/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
26.05.2019 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що за не встановлених в ході досудового розслідування обставинах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), вступив в злочинну змову з трьома невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою спільного вчинення розбійного нападу.

03.05.2019 року приблизно о 03:00 год. ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), спільно з трьома невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, через паркан проникли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), спільно з трьома невстановленими особами, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, шляхом пошкодження рами метало-пластикового вікна, проникли до середини житлового будинку, та зайшли до кімнати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , котрі в цей час відпочивали в ліжку.

Далі, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та троє невстановлених осіб, за допомогою пластикових хомутів та липкої стрічки зв`язали руки та ноги потерпілим, і погрожуючи застосуванням фізичного насильства та предметом ззовні схожим на пістолет, почали вимагати грошові кошти.

Після чого, двоє із невстановлених осіб, спільно з ОСОБА_10 , спустились до підвального приміщення будинку, звідки з сейфу заволоділи грошовими коштами в сумі 40 000 доларів США та 20 000 євро. ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та інша невстановлена особа знаходилось у спальні спільно з ОСОБА_11 , котра була зв`язана. Далі, двоє невстановлених осіб із підвалу спільно з ОСОБА_10 піднялися до спільні, де залишили потерпілих, а самі розпочали шукати цінні речі.

Невдовзі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) спільно з трьома невстановленими в ході досудового розслідування особами, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальної шкоди.

Слідчий у клопотанні вказав, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; Перебуваючи на волі ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України. Перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слідчий зазначив наступне: підозрюваний не має постійного місця роботи, законного джерела доходів, та постійного місця проживання на території України, не одружений, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, існує реальний ризик залишення ним території Васильківського району з метою переховуватися від органів розслідування та суду, в будь-який час, задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно зазначити наступне, кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в додатковому допиті потерпілих. Враховуючи, що ОСОБА_7 достовірно відоме місце проживання потерпілих та злочин був здійснений із погрозами застосування насильства, ОСОБА_7 може незаконно впливати на них з метою зміни їх показів.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що ОСОБА_7 , вчинив особливо тяжкий злочин, з корисливою метою, тобто вказані дії стали для ОСОБА_7 єдиним джерелом доходів, оскільки підозрюваний непрацевлаштований на території України, не має законних джерел доходів.

Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_7 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих в даному кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки особисто знає осіб, з якими вчиняв протиправні дії, знає місця їхнього проживання та контактні номери телефонів і шляхом залякування останніх.

Окрім цього ОСОБА_7 немає постійного місця роботи, законного джерела доходів та постанційного місця проживання на території України, одружений, проживає не за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами та дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання.

Враховуючи, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, так як заявлені раніше ризики, які виправдовують тримання під вартою, не зменшились, а саме перебуваючи на волі ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих в даному кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки особисто знає осіб, з якими вчиняв протиправні дії, знає місця їхнього проживання та контактні номери телефонів. Також ОСОБА_7 може впливати на потерпілих в кримінальному провадженні шляхом залякування останніх. Окрім цього ОСОБА_7 немає постійного місця роботи, законного джерела доходів та постанційного місця проживання на території України, не одружений, проживає не за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами та дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання.

Дія попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 24 серпня 2019 року включно, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-молекулярно-генетичних експертиз; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комплексної дактилоскопічної, молекулярно-генетичної експертизи; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комплексної дактилоскопічної, молекулярно-генетичної та балістичної експертизи; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комплексної дактилоскопічної, молекулярно-генетичної та вибухотехнічної експертизи; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших осіб причетних до кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, оскільки потрібно долучити до кримінального провадження висновки експертиз; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити, оскільки його незаконно утримують під вартою, не надають клопотання та документи зрозумілою йому мовою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, просили застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000567 від 03.05.2019 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захиснику 13.08.2019 року, о 11 год. 30 хв., приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими 03.05.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 5).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.05.2019 р., 24.05.2019р., о 20 годині 00 хвилин, за адресою Київська область, Обухівський район, с. Романків в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28-29).

24.05.2019 року ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме унападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах (а.с.38).

26.05.2019 року слідчим суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів (а.с.41-44).

16.07.2019 року керівником Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0000567 від 03.05.2019 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 24.08.2019 року (а.с.45-46).

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2019 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою в державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.08.2019 року (а.с.50-52).

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000567 від 03.05.2019 року до п`яти місяців, тобто до 24.10.2019 року (а.с.56-57).

Підозра ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України обґрунтовується: протоколом ОМП від 03.05.2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.05.2019 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 03.05.2019 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.05.2019 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 26.05.2019 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26.05.2019 року, протоколом впізнання особи від 24.05.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_11 , протоколом впізнання особи від 26.05.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , протоколом обшуку від 24.05.2019 року, протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка від 24.05.2019 року, протоколом допиту свідка від 24.05.2019 року, а також матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.
Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею враховуються дані, що характеризують особу підозрюваного, те, що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, стан його здоров`я, що він громадянин іншої держави, однак, наведене, на думку слідчого судді, не може свідчити на користь зменшення заявлених ризиків та недопущення інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягали захисник.
Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує, що підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, оскількине має постанційного місця проживання на території України, громадянин Республіки Грузія, може незаконно впливати на потерпілих, а також продовжувати свою злочинну діяльність, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підстав для застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя не вбачає, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України враховуючи характер висунутого обвинувачення.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194,196, 197 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити частково.

Продовжити, застосований ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2019 року, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Местія (Mestia) Местійського р-ну, Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, без постійного місця проживання на території України, в межах строку досудового розслідування, а саме до 20.10.2019 включно.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 27 серпня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13