Дата документу 06.08.2019 Справа № 320/9559/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/838/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/9559/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, що має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09 серпня 2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року відмовлено начальнику Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 , засудженого 09 серпня 2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, Мелітопольський МРВ з питань пробації звернувся до суду з поданням, в якому просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , засудженого 09 серпня 2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, та направити його для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 3 роки.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд не встановив умисного невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, під час іспитового строку ОСОБА_7 нового злочину не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання має задовільну характеристику, заяв і скарг на нього не надходило. Інші докази систематичності вчинення адміністративних правопорушень в матеріалах справи відсутні, тому вважав, що підстави для задоволення подання відсутні.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Апелянт зазначає, що під час іспитового строку засуджений ОСОБА_7 злісно порушує умови та порядок відбування покарання з випробуванням, систематично ухиляється від виконання покладених на нього судом обов`язків, згідно ст. 76 КК України, пропускав дні реєстрації у відділі пробації без поважних причин, за що неодноразово застосовувались заходи стягнення у вигляді письмових попереджень відділом пробації. Згідно характеристик з місця проживання характеризується задовільно, ніде не працевлаштований, будучи працездатним, жодних зусиль для працевлаштування не докладає, проживає за рахунок випадкових заробітків. Така поведінка засудженого свідчить про те, що засуджений зовсім не має бажання стати на шлях виправлення, залишаючись при цьому у суспільстві, чим зовсім не виправдовує надану йому судом можливість виправитись без застосування реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 09.08.2017 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, скасувавши ОСОБА_7 , встановлений на підставі ст. 75 КК України, іспитовий строк.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції; засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 09.08.2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 09.08.2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 надійшов на виконання до органу з питань пробації 27.09.2017 року та на ОСОБА_7 була заведена особова справа № 95/17.

ОСОБА_7 було направлено виклик для постановки на облік на 05 жовтня 2017 року та повторно викликано на 12 жовтня 2017 року.

12 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, та за систематичне порушення громадського порядку, що потягне за собою адміністративне стягнення, після чого від ОСОБА_7 було відібрано підписку, заповнено анкету та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: 1 та 3 вівторок кожного місяця (арк. 15-17 особової справи).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один із обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

З наданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 06 березня 2018 року не з`явився на реєстрацію у перший вівторок місяця, за що 14 березня 2018 року засудженому було винесено письмове попередження за неявку на реєстрацію без поважних причин.

В подальшому, 19 червня 2018 року засуджений ОСОБА_7 знову не з`явився на реєстрацію. В своїх письмових поясненнях повідомив, що поважної причини неприбуття до інспектора не має (арк. 73 особової справи), за що його було письмово попереджено про можливість скасування його звільнення з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. Також, інспектором було змінено дні явок на реєстрацію та встановлено 1, 2 та 3 вівторок кожного місяця (арк. 75 особової справи).

06 листопада 2018 року ОСОБА_7 знову не з`явився на реєстрацію. В своєму письмовому поясненні вказав, що не встиг на реєстрацію, так як працював на полях (арк. 109 особової справи), у зв`язку з чим останньому під особистий підпис було винесено третє письмове застереження за неявку на реєстрацію та за неявку за викликом без поважної причини, а також попереджено, що матеріали його особової справи будуть направлені до Мелітопольського міськрайонного суду для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Сам засуджений ОСОБА_7 поясняв, що 06 березня 2018 року він не з`явився на реєстрацію, оскільки забув про неї, а 19 червня та 06 листопада 2018 року не з`явився на реєстрацію, оскільки перебував на сезонній роботі на полях за межами міста. Проте, наступного дня 07.11.2018 року він сам з`явився до міськвідділу для реєстрації.

Суд першої інстанції всі неявки засудженого ОСОБА_7 до органу пробації для реєстрації визнав поважними, а твердження автора подання про неповажність причин неявки і ухилення від обов`язків, які було покладено на нього вироком суду, недоведеними.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора, який брав участь у провадженні, про те, що засуджений ОСОБА_7 не з`являвся для реєстрації хоча і мають місце, але не видаються достатньо вагомими для безумовного скасування рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі порушення не носять систематичного характеру і мають ознаки поважності, про що правильно зазначено судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у провадженні, щодо її скасування без задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року, якою відмовлено начальнику Мелітопольського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 , засудженого 09 серпня 2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4