Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 травня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

представника власника арештованого майна ТУ ДСА

України в Рівненській області адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника арештованого майна Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2019 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - документи у кримінальному провадженні №0000171,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2019 року задоволено клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 .

Накладено арешт на частину майна, вилученого під час обшуку 24.01.2019 р. в приміщенні територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області, що розташоване за адресою м.Рівне, вулиця Замкова, будинок 22а, який належить на праві спільної часткової власності Державі України в особі Міністерства освіти і науки України (469/1000) та приватному підприємству-фірмі «Алком» ().

Арешт накладено шляхом позбавлення права будь-якої особи розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що майно, вилучене 24 січня 2019 року під час обшуку в приміщенні ТУ ДСА України в Рівненській області, відповідає критеріям, встановленим ст.98 Кримінального процесуальнго кодексу України (далі - КПК), є речовим доказом та предметом злочину, а незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі представник власника арештованого майна ДУ ДСА України в Рівненській області ОСОБА_7 просить скувати вказану ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт даного майна.

На обґрунтування цих вимог апелянтом зазначено, що згідно клопотання метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, однак з долученої до клопотання постанови про визнання зазначених документів речовими доказами не вбачається, які ознаки, передбачені ст.98 КПК України, містять дані документи, а також які саме обставини, які підлягають доказуванню, вони доводять.

Також апелянт зазначає, що 15 квітня 2019 року прокурор та слідчий подали уточнення до клопотання в якому, просили накласти арешт лише на частину вилучених під час обшуку 24.01.2019 р. документів, проте КПК не передбачає можливості уточнення змісту клопотань, враховуючи, що з часу подачі клопотання пройшло більше 70 днів.

Окрім цього, представник власника майна наголосила на тому, що перелік документів, які визнані речовими доказами згідно постанови від 25.01.2019 р. відрізняється від переліку від переліку документів, на які просив накласти арешт слідчий. Також апелянт вказала на те, що в межах даного кримінального провадження повідомлено про підозру лише ОСОБА_9 , однак йому не інкримінується підроблення підписів в первинних бухгалтерських документах, які мав заповнювати продавець продукції сканерів. Тому, на її переконання, посилання слідчого судді на проведену почеркознавчу експертизу є безпідставним. При цьому вказала, що документи, на які просить накласти арешт слідчий у своєму клопотанні, не стосуються події кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 .

Апелянт вказала на те, що ризик можливості знищення чи втрати майна спростовується тим, що вилучені документи містять інформацію про бухгалтерський та фінансовий облік ТУ, а їх другі примірники знаходяться у суб`єктів господарювання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника власника майна ТУ ДСА України в Рівненській області ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, думку прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відділом слідчого управління ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000171 від 21.09.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме начальник територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (ТУ ДСА) ОСОБА_9 за попередньою змовою з іншою службовою особою ТУ ДСА, а також службовими особами ТОВ «Рівнетрансбуд», ТОВ «Рівнеакватерм», ФОП « ОСОБА_10 », ТОВ «Теплосфера Плюс», ТОВ «Захід-Трансбуд», ФОП « ОСОБА_11 » з якими ОСОБА_9 , як начальником ТУ ДСА, укладені в 2017-2019 роках цивільно-правові угоди на виконання для ТУ ДСА робіт, послуг та постачання товарів для місцевих судів Рівненської області, отримує для себе та іншої службової особи ТУ ДСА неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, будівельних матеріалів, виконання будівельних (монтажних, інших) робіт та послуг на об`єктах нерухомості, які перебувають у приватній власності ОСОБА_9 та членів його сім`ї, чим вчиняють дії з метою привласнення, розтрати майна, придбаного за бюджетні кошти. В ході досудового розслідування зафіксовано факти привласнення ОСОБА_9 та іншою службовою особою ТУ ДСА, товарно-матеріальних цінностей, що перебувають у державній власності, а саме на балансі ТУ ДСА, зокрема в приміщенні колишнього управління Національного банку України в Рівненській області, за адресою: м.Рівне, вул. Симона Петлюри, 10.

24 січня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 23.01.2019 р. в приміщенні територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області, що розташоване за адресою м.Рівне, вулиця Замкова, будинок 22а, проведено обшук за результатами якого вилучено документи у кількості 161 шт.

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 вказані документи, вилучені під час обшуку 24 січня 2019 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000171 та вирішено їх зберігати при матеріалах кримінального провадження. Своє рішення про визнання вказаних документів речовими доказами слідчий обґрунтував тим, що вони містять у собі інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідають вимогам статей 98, 99 КПК.

Як визначено ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

При цьому, частина 1 ст.170 КПК України, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Однак, у клопотанні слідчого про арешт майна відсутнє обґрунтування яким критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, відповідають вказані документи. Натомість наявне посилання лише на те, що вони можуть бути використані як речові докази для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування факту кримінального правопорушення.

З оскаржуваної ухвали також не вбачається, що слідчий суддя під час розгляду клопотання встановив вказані обставини.

Водночас колегія суддів зауважує, що накладення арешту на майно має на меті запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто забезпечення збереження речових доказів.

Також колегія суддів вважає слушними доводи представника ТУ ДСАУ в Рівненській області про те, що документи, на які просить накласти арешт слідчий, не стосуються кримінальних правопорушень, про підозру у яких оголошено ОСОБА_9 .

Окрім того, 15 квітня 2019 року заступником начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 подано доповнення до клопотання про арешт майна, в якому слідчий просить змінити прохальну частину клопотання щодо переліку документів, на які просить накласти арешт. Саме клопотання у такій редакції і було задоволено слідчим суддею.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що нормами чинного кримінального процесуального закону, які регламентують порядок накладення арешту на майно, не передбачено можливостві внесення слідчим уточнень, доповнень до клопотання про арешт майна, а вимоги щодо змісту клопотання визначені ст.171 КПК.

Про те, за приписом ч.2 ст.170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на те, що при апеляційному розгляді не було встановлено наявності у вказаних документах безумовних ознак речових доказів, які передбачені ст.98 КПК, тому колегія суддів вважає, що є недоведеною зазначена у клопотанні підстава для арешту майна збереження речових доказів.

Частина 1 ст.173 КПК визначає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже, задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на дані документи, слідчий суддя залишив поза увагою вказані обставини, що призвело до постановлення незаконного судового рішення. Тому, зважаючи на вказане, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у замовленні клопотання про арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника власника арештованого майна ТУ ДСА України в Рівненській області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2019 року про накладення про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - документи у кримінальному провадженні №0000171, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 із доповненнями про накладення арешту на частину майна, вилученого в ході обшуку 24 січня 2019 року в приміщенні територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області, що розташоване за адресою м.Рівне, вулиця Замкова, будинок 22а, який належить на праві спільної часткової власності Державі України в особі Міністерства освіти і науки України (469/1000) та приватному підприємству-фірмі «Алком» ().
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3