Провадження № 1-кп/638/625/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 000044410 від 13.11.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлодар (Казахстан) , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше неодноразово засудженого,останній раз за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення водлі з застосуванням ст.. 75 КК України- іспитовий строк на 2 роки, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в:
11 грудня 2018 року слідчий за результатами розгляду матеріалів по кримінальному провадженню № 000044410 від 13.11.2018 року звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді від 11.12.2018 року клопотання задоволено, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» відносно підозрюваного строком на 60 днів- до 08 лютого 2019 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження не втратили свою актуальність, продовжують існувати.

Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, тому що ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, не існує , вважав, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим , тому можливо його змінити на домашній арешт за місцем реєстрації.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді .

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та продовжувати вчиняти злочини,в яких обвинувачується.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочинів, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який холостий, утриманців не має, не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання прибутку, раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисних злочинів . Інкримінуємі злочини вчинив в період перебування на іспитовому строку за попереднім вироком суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Продовжуючи обвинуваченому міру запобіжного заходу тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та вважає що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає.

Згідно даних матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений обвинувачується у скоєні злочинів в період застосування до нього вимог ст.. 75 КК України, стан його здоров"я не перешкоджає перебуванню в місці попереднього ув"язнення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд доходить висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений може переховуватися від суду. Таким чином, суд доходить висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58).

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який , про що зазначав обвинувачений, тому що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, а тому , доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволення , для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховувати з 08 лютого 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 314, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 08 лютого 2019 року, тобто до 08 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1