Справа №127/3324/19
Провадження №1-кс/127/2008/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 01.02.2019 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що службові особи ТОВ «Авіа Макс», створивши ряд підконтрольних їм структур у м. Києві та м. Вінниці (ТОВ «Укрпромсервіс, ТОВ «Тех-партнер»»), перебуваючи у змові зі службовими особами державних підприємств авіаційної галузі, що входять до складу ДК «Укроборонпром», організували постачання останнім вживаних авіаційних агрегатів та запчастин зі списаної авіатехніки під виглядом продукції 1 -ї категорії.

Так, службові особи ТОВ «Авіа Макс» та підконтрольних даному товариству структур за готівку закуповують вживане авіаційне обладнання у невстановлених осіб як на території нашої держави, так і з її межами, в т.ч. в Російській Федерації. Вказаному обладнанню надається зовнішній вигляд нової продукції, яка в подальшому реалізується на державні підприємства оборонного комплексу України за завідомо завищеними цінами, що спричиняє державному бюджету України шкоду у великих розмірах.

Крім того, за наявними в матеріалах кримінального провадження даними, службові особи ТОВ «Авіа Макс» та підконтрольних даному товариству структур, без оформлення необхідних дозвільних документів, організували механізм продажу авіаційних комплектуючих, які відносяться до товарів військового призначення та подвійного використання до Республіки Польща з порушенням порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Встановлено, що до організації протиправної діяльності та запровадження протиправної схеми заволодіння державними коштами у великих розмірах за попередньою змовою із посадовими особами державних підприємств оборонного комплексу України причетний фактичні власники, керівники, співзасновники та представники ТОВ «Авіа Макс», ТОВ «Тех-Партнер», ТОВ «Спецавіасервіс», ТОВ «Укрпромсервіс», що безпосередньо приймають участь у вказаній вище протиправній діяльності, зокрема ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Тульчин Вінницької області, який організовує та координує діяльність зазначених вище товариств та підконтрольних їм структур, пов`язану з закупівлею та продажем авіаційного обладнання, а також діяльність з підробки офіційної документації щодо вказаного обладнання та надання йому вигляду продукції 1-ї категорії.

Попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 333 КК України.

31.01.2019 у межах кримінального провадження у ході обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і тимчасово вилучено документи: Квитанцію N 3180473 від 03 серпня 2011 р., Корінець рахунку від 03.08.2011 № 3180475, Додатковий договір №3 до договору банківського вкладу (депозиту) № Д1/01/303541 від 15 червня 2012р., Додатковий договір №2 до договору банківського вкладу (депозиту) № Д1/01/303541 від 15 червня 2012р., Заяву на видачу готівки N 3276288 від 23 червня 2014 р., Заяву на видачу готівки N 1856172 від 06 червня 2013 р.

Вказані документи, відповідно їх змісту, містять підписи ОСОБА_5 , а тому мають значення для даного кримінального провадження як речові докази, оскільки містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме вільні зразки підпису ОСОБА_5 , необхідні в подальшому для проведення почеркознавчої експертизи.

У ході вказаного обшуку встановлено, що вилучені предмети та документи за своїми характеристиками та змістом мають значення для даного кримінального провадження, тому 01.02.2019 їх оглянуто та визнано речовими доказами.

В судове засідання слідчий ОСОБА_6 , який входить в групу слідчих, не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить дане клопотання розглянути без його участі. Вищевказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи була повідомлений завчасно та належним чином. Суд вважає можливим розглянути клопотання у їх відсутність відповідно до вимог ст.172 ч.1 КПК України.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 170 ч. 1 абз. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З протоколу обшуку від 31.01.2019 вбачається, що 31.01.2019 у межах кримінального провадження у ході обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і тимчасово вилучено документи: Квитанцію N 3180473 від 03 серпня 2011 р., Корінець рахунку від 03.08.2011 № 3180475, Додатковий договір №3 до договору банківського вкладу (депозиту) № Д1/01/303541 від 15 червня 2012р., Додатковий договір №2 до договору банківського вкладу (депозиту) № Д1/01/303541 від 15 червня 2012р., Заяву на видачу готівки N 3276288 від 23 червня 2014 р., Заяву на видачу готівки N 1856172 від 06 червня 2013 р.

Згідно ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченою ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Наведене свідчить про те, що вищевказані речі, є тимчасовим вилученим майном, оскільки були вилученні під час огляду та обшуку, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені 31.01.2019 у ході обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , документи:

-Квитанцію N 3180473 від 03 серпня 2011 р.

-Корінець рахунку від 03.08.2011 № 3180475

-Додатковий договір №3 до договору банківського вкладу (депозиту) № Д1/01/303541 від 15 червня 2012р.

-Додатковий договір №2 до договору банківського вкладу (депозиту) № Д1/01/303541 від 15 червня 2012р.

-Заяву на видачу готівки N 3276288 від 23 червня 2014 р.

-Заяву на видачу готівки N 1856172 від 06 червня 2013 р.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: