Справа № 344/1365/19
Провадження № 1-кс/344/867/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в кримінальному провадженні № 0002802 від 24.07.2018 року, -

в с т а н о в и в :

в клопотанні вказано, що старшим слідчим Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в якому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 11.01.2019 року оголошено про підозру, визначено запобіжні заходи. Зі змісту повідомлення про підозру, клопотання про обрання запобіжного заходу та доданих до нього матеріалів вбачається, що підозрювані за попередньою змовою групою осіб, нібито розробили протиправний механізм перерахунку грошових коштів з розрахункових рахунків клієнтів банківських установ без відома та дозволу власників цих рахунків шляхом здійснення незаконних операцій із використанням електронно- обчислювальної техніки через інтерактивний мобільний додаток ПАТ Універсал Банк. У період з 10.07.2018 по 17.07.2018 року підозрювані з використанням ЕОМ нібито здійснили перекази грошових коштів з таких банківських платіжних карток (БПК): № НОМЕР_1 , емітовані ПАТ Альфа Банк на ім`я ОСОБА_8 , № НОМЕР_2 , емітованої ПАТ Альфа Банк на ім`я ОСОБА_9 , № НОМЕР_3 , емітованої ПАТ Альфа Банк на ім`я ОСОБА_10 та № НОМЕР_4 , емітованої ПАТ Кредобанк на ім`я ОСОБА_11 , на банківські платіжні картки Monobank № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , емітовані ПАТ Універсал Банк на ім`я відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заподіявши таким чином майнову шкоду потерпілим на загальну суму 25 000 грн. Без наявності доказів про спосіб ( механізм ) списання коштів з рахунків потерпілих немає підстав для кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, а тому скаржник просив суд надати тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ПАТ «Альфа Банк» з можливістю ознайомлення з ними та вилучення їх, належним чином засвідчених копій, в яких міститься інформація про спосіб (механізм) списання коштів з банківських платіжних карток потерпілих, а саме № НОМЕР_1 , емітованих ПАТ «Альфа Банк» на ім`я ОСОБА_8 , № НОМЕР_2 , емітованої ПАТ «Альфа Банк» на ім`я ОСОБА_9 , № НОМЕР_3 , емітованої ПАТ «Альфа Банк» на ім`я ОСОБА_10 , на банківські платіжні картки Monobank № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , емітовані ПАТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В судовому засіданні захисник клопотання підтримав з підстав, що в ньому зазначені.

Захисник надав перед судом пояснення про те, що у органу досудового розслідування немає інформації щодо способу вчинення злочину, у підозрюваного вже є уся інформація про особисті дані потерпілих, яка надана слідчим, без способу вчинення злочину немає обвинувачення, сторона захисту має намір заповнити прогалину в досудовому розслідуванні у спосіб вирішення цього клопотання, раніше слідчий не звертався з ухвалами про отримання інформації у «Альфабанку», слідство нічого не робить у відповідному напрямку, однак до слідчого з відповідним клопотанням сторона захисту не зверталась, в повному обсязі матеріали провадження не відкривались.

Підозрюваний надав с удовому засіданні пояснення про те, що вказаний захисником спосіб є єдиною можливістю встановити як грошові кошти списано у потерпілих.

В судовому засіданні прокурор заперечив заяву з тих підстав, що прерогативою досудового слідства є встановлення обставин вчинення злочину, а у прокурора є підстави вважати, що такі дії, про які просив адвокат, вже проводяться, під час визначення запобіжного заходу підозрюваному було встановлено обов`язок не спілкуватись з потерпілими, тому надання доступу до інформації про потерпілих буде мати наслідком порушення відповідного обов`язку, слідчий вже звернувся із відповідним клопотанням, клопотання адвоката недоцільне і передчасне, інформація про рух коштів на рахунках потерпілих надасть підозрюваному можливість відшкодувати завдану шкоду, за рахунок цього він може схилити і переконати потерпілих змінити показання, на даний час встановлюються обставини вчинення злочинів щодо інших потерпілих, вказані в клопотанні дані будуть відкриті на відповідній стадії кримінального провадження, адвокат вже звертався із таким клопотанням.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

В ч.1 ст.160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В ст.162 КПК України визначено перелік охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а відповідно до ч. 7 цієї статі, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення цих речей і документів.

Отже інформація, щодо змісту якої у сторін кримінального провадження виник даний спір ними визнається в якості тієї, що описує спосіб вчинення злочину. Інформація щодо способу вчинення злочину безпосередньо складає предмет кримінального процесуального розслідування. Відповідно до пояснень прокурора вже вчинено слідчі дії щодо отримання спірної інформації. Відповідно до пояснень адвоката йому потрібна інформація, що складає зміст клопотання для формування правової позиції у цьому кримінальному провадженні, але раніше він не подавав слідчому клопотань про встановлення відповідних обставин, припускає, що слідчим самостійно не здійснюються дії для отримання спірної інформації.

Таким чином між сторонами кримінального провадження виник спір щодо доступу до інформації, що на думку прокурора складає таємницю досудового розслідування, яку він не бажає розкривати на даній стадії провадження і має намір розкрити після вчинення інших слідчих дій щодо отримання інших доказів.

Відповідно до ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

В ст. 23 КПК України вказано, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Так прокурором не надано суду доказу звернення слідчим з клопотанням про витребування спірної інформації, але надано пояснення про те, що спірна інформація перебуває в володінні слідчого.

В § 3 КПК України передбачено права сторони захисту, що гарантує право на звернення до слідчого із клопотаннями, подання суду доказів. Крім цього право на звернення до слідчого судді із клопотанням про надання доступу до речей і документів передбачено для сторін кримінального провадження, а не гарантовано виключно органові досудового розслідування.

Тому необґрунтованими правовими підставами є пояснення прокурора про те, що збирання доказів є прерогативою сторони обвинувачення.

Однак пояснення сторін, надані в судовому засіданні та інформація прокурора про те, що спірна інформація на даний час перебуває в розпорядженні сторони обвинувачення, а не тільки в розпорядженні третьої особи, вказує на те, що даний спір виник щодо надання чи відмовою в наданні такої інформації стороні захисту стороною обвинувачення. При цьому не бажання сторони захисту звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням про надання відповідної інформації не свідчить про порушення її прав, оскільки дозвіл на тимчасовий доступ до документів, що становлять охоронювану законом таємницю забезпечується виключно у разі неможливості в інший спосіб отримати відповідну інформацію.

Так в судовому засіданні стороною захисту надано пояснення про те, що отримати відповідну інформацію від ПАТ «Універсал банк» не можливо.

Однак у відповіді зазначеного банку на виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 09/08/2018 р. не вказано, що така інформація запитувалась, але її немає чи вона не може бути надана з іншої причини.

Крім цього запитувана стороною захисту інформація перебуває в розпорядженні слідчого, про що прокурор двічі в судовому засіданні надав пояснення, а відсутність у сторони захисту інформації про наявність у органу досудового розслідування інформації, яку бажає знати сторона захисту зумовлена не відмовою сторони обвинувачення надати відповідну інформацію, а не бажанням сторони захисту звернутися до слідчого для отримання відповідної інформації.

Отже має місце спір щодо бажання сторони захисту володіти інформацією щодо змісту слідчих дій і інформацією щодо фактичних обставин, які входять до предмету доказування, якому надано форму клопотання про тимчасовий доступ до інформації, що вже отримано у відповідний спосіб, але органом досудового розслідування і, яка перебуває в матеріалах досудового розслідування.

Важливо також зазначити, що в ст. 3 КПК України вказано, що державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Отже у разі не встановлення прокурором обставин, що складають предмет доказування у відповідному кримінальному провадженні, оцінка цього факту здійснюється судом на розгляд якого внесено відповідне обвинувачення і не належить до компетенції слідчого судді.

Таким чином клопотання не обґрунтовано правовими підставами, а до компетенції слідчого судді належить вирішення спорів сторін досудового розслідування з приводу реалізації сторонами відповідних процесуальних прав.

Відповідно до зазначеного суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1