Справа №443/2101/18
Провадження №1-кп/443/22/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000054 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, командира взводу технічного забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , прапорщика, учасника АТО, раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у період часу з серпня 2017 року по вересень 2017 року, проходячи військову службу у складі 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , виконуючи бойові завдання на передових позиціях в зоні проведення антитерористичної операції, діючи умисно, спрямованому на придбання, носіння та зберігання, без передбаченого законом дозволу, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 662 від 21 серпня 1998 року, шляхом привласнення знайдених бойових припасів, незаконно придбав 25 патронів калібру 7,62 мм до гвинтівки Мосіна (кулемета Калашникова, гвинтівки СВД СВТ), 6 патронів калібру 9 мм до пістолета Макарова, 1 патрон калібру 5,45 мм до автомата Калашникова, корпус ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, уніфікований запал дистанційної дії типу УРЗГМ-2, корпус основного метального снаряду 120-мм міни, які належать до категорії бойових припасів, а саме взяв до своїх рук та поклав до своєї сумки, носив їх із собою протягом тривалого проміжку часу в зоні проведення антитерористичної операції та під час переміщення до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , у вересні 2017 року переніс їх до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав вказані бойові припаси до кінця вересня 2017 року, тобто вчинив придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а саме злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України.
Із обвинувальним актом до суду надіслана угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним у присутності його захисника, підписана сторонами 28 листопада 2018 року, відповідно до якої прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України; узгодженого покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 4 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.
Прокурор під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2018 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.
Згідно п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 та ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим).
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.263 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.
Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання та згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та, що він відмовився від здійснення прав, передбачених п.1)ч.4 ст. 474 КПК України.
Прокурор цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.
Угода укладена сторонами добровільно і відповідає вимогам цього Кодексу та Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Так, у п. 5) ч. 9 ст. 100 КПК України зазначено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння конфіскуються.
Підпунктом 17 п. 9 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним, затвердженого Постановою КМУ №1340 від 25.08.1998 року військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом або щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державній прикордонній службі або СБУ.
Процесуальні витрати на залучення експерта на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 листопада 2018 року між військовим прокурором Івано-Франківського гарнізону Західного регіону та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника, у кримінальному провадженні №0000054 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Установити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 3 ст. 76 КК України здійснення нагляду за ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.
Речові докази: корпус ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, корпус основного метального заряду 120-мм міни, які передані на зберігання в камеру речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області - конфіскувати в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4 290 (чотири тисячі двісті дев`яносто) грн. 00 коп.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1