Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3462/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томашпіль, Хмільницького району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 03.11.2014 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 20.01.2016 року у зв`язку з відбуттям покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у кримінальному провадженні № 0000743

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2019 року в частині призначення покарання скасувати та призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що він повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду потерпілій, яка не має до нього ніяких претензій.

Вказав, що суд не взяв до уваги те, що він в складі Добровольчого батальйону ОУН приймав участь у військових діях в зоні проведення АТО в с. Піски Донецької області та був нагороджений бойовою відзнакою Добровольчого батальйону ОУН.

Зазначив, що має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, одна з яких дитина інвалід, онкохвору дружину та хвору стареньку матір, яка потребує догляду.

Послався на те, що працював на будівництві православної церкви України без будь-якої користі і Українська Православна Церква Київського Патріархату надала документи щодо взяття його на поруки.

На апеляційну скаргу ОСОБА_6 прокурором ОСОБА_9 подано заперечення, в яких він просить вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 26.02.2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 26.02.2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд залишено без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_6 з часу затримання, тобто з 09 січня 2019 року.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази: мопед марки «SpeedGearSG50QТ-27», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої, повернуто ОСОБА_10 .
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, в період часу з 21 год. 00 хв. 11.05.2017 року по 06 год. 20хв. 12.05.2017 року, ОСОБА_6 , знаходячись біля гаражного приміщення, розташованого поблизу будинку № 27 по вул. Кіма в м. Бердичеві, з метою повторного незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшов до гаражного приміщення та за допомогою невстановленого слідством предмета відчинив запираючий пристрій, на який були зачинені двері вказаного гаражного приміщення, таким чином проникнувши всередину. Знаходячись всередині, ОСОБА_6 , повторно незаконно заволодів мопедом марки «SpeedGearSG50QТ-27», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 6900 гривень, належним ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України, зроблено з дотриманням вимог ст.23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст.94 вказаного Кодексу.

Дії обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України кваліфіковані правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при призначенні покарання усіх пом`якшуючих обставин є неспроможними.
Відповідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст.50, 65 КК України.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, під час розгляду кримінального провадження перебував у розшуку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, має непогашену судимість.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не були враховані усі обставини, що характеризують особу обвинуваченого, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, вирішуючи питання про міру покарання, суд врахував те, що ОСОБА_6 в складі Добровольчого батальйону ОУН приймав участь в бойових діях в зоні проведення АТО в с. Піски Донецької області та був нагороджений бойовою відзнакою Добровольчого батальйону ОУН, має сина інваліда.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи сукупність цих обставин, суд першої інстанції призначив покарання в мінімальних межах санкції статті кримінального закону, яка передбачає відповідальність за вчинення злочину та дійшов до правильного висновку, що покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.
З урахуванням наведених вище обставини, характеру вчинення ОСОБА_6 злочину та даних, що його характеризують, колегія суддів не вбачає підстав щодо пом`якшення ОСОБА_6 міри призначеного судом першої інстанції покарання за обставин, які викладені ним в апеляційній скарзі.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при призначенні покарання суд не дотримався вимог ст.ст.50,65 КК України.

В апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.

Керуючись ст. ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_6 , який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ: