У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження матеріали кримінального провадження № 0000252 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2019 року

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець c. Зелене Верховинського району Івано-Франківської області, громадянин України; зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить строкову військову службу на посаді номера обслуги гарматної артилерійської батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат; раніше судимого: Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області від 19.10.2016р. за ч.1 ст.410 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

-обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.407 КК України;

_____________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/422/19 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_5
категорія ст.407 ч.4 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт вважає оскаржуваний вирок занадто суворим, просить його змінити та пом`якшити призначене покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області від 19.10.2016 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

На думку апелянта вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який тривав на момент не з`явлення вчасно на службу нового місця служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_4 .
Згідно п.п.1.3 ч.3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 11,16,128,216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" був зобов`язаний дотримуватися загальних обов`язків військовослужбовців, своїх службових обов`язків, а також порядку прибуття до нового місця служби.
Діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 , вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби. Відповідно до розпорядження начальника управління персоналу - заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 28.12.2016 № 116/9/4/15584 командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) видано наказ № 342 від 29.12.2016 року, відповідно до якого солдат ОСОБА_4 вибув до нового місця служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).
29.12.2016 року командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_3 солдату ОСОБА_4 надано припис про вибуття останнім для подальшого проходження строкової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , відповідно до якого, строком прибуття визначено - 30.12.2016 року.
Проте, 30.12.2016 року о 18.00 год. солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, не з`явився вчасно на службу до нового місця служби, тобто до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та перебував за фактичним місцем проживання за адресою : АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.
22.02.2017 року о 23.00 год. ОСОБА_4 з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

22 квітня 2019 року до початку апеляційного розгляду кримінального провадження на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла заява від обвинуваченого ОСОБА_4 , який подавав апеляційну скаргу, про відмову від апеляційної скарги. Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції не оскаржувався.

Окрім того, прокурор в письмовому клопотанні просить розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_4 в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Оскільки, вирок не був оскаржений іншими особами, а обвинувачений, який подав апеляційну скаргу, відмовився від неї, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 403 КПК України апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2019 року, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст . 403, 405, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2019 року - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: