АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/147/19
ВИРОК
Іменем України
14 березня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження №0000023 відносно обвинуваченого громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, уродженця с.Ленінградський, Кемеровського району, Кемеровської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, співмешкає, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2019 року до суду надійшов вищевказаний обвинувальний акт. З обвинувального акта, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за наступних обставин.
22 січня 2019 року біля 03 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, таємно проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де через зачинені на навісний замок двері, шляхом зняття скоби, таємно проник до приміщення літньої кухні, де таємно викрав належну ОСОБА_5 бувшу у використанні чавунну двокамфорну плиту без кілець, вартістю 300 гривень 00 копійок та бувший у використанні газовий балон, ємкістю 50 літрів вартістю 350 гривень 00 копійок, спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 650 гривень 00 копійок. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину повністю визнав та підтвердив факт скоєння таємного викрадення чавунної двокамфорної плити без кілець та бувшого у використанні газового балону, ємкістю 50 літрів. В скоєному щиро кається, збитки відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні під час розгляду справи пояснила, що обвинуваченим їй збитки відшкодовано, будь-які претензії до обвинуваченого відсутні, просить призначити покарання відповідно до закону.
Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, при цьому враховуючи те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається, вважає за можливе призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, однак разом з цим при призначенні міри покарання застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Від представника Ананьївського районного відділу пробації надійшли матеріали досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, тому виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( а.с.31-34).
Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 та пояснення потерпілої, а також те, що вони не оспорюють фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним і суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 , дослідженням доказів, які характеризують обвинуваченого, при цьому прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області проти цього не заперечила та підтвердила, що наслідки ч.3 ст.349 КПК України їй також зрозумілі.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 .
Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з вищевикладеного.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.67 КК України, відсутні.
Відповідно до ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, і вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Водночас, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнав повністю свою вину, потерпіла цивільний позов не заявляла, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції від суспільства, а тому можливо застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Цивільний позов потерпілим по справі не заявлено.
Крім того, згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, в зв`язку з чим з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню всі витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувалась.
Речові докази, відповідно до вимог ст.100 КПК України повернути потерпілому.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 366-371, 373, 374, 376, 394 ч.2, 395, 532КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності із п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом одного року випробувального терміну:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У відповідності із п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково зобов`язати ОСОБА_4 протягом одного року випробувального терміну:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.
В силу положень ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 14 березня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням експертизи під час здійснення досудового розслідування, що склали 715 гривень 00 копійок (сімсот п`ятнадцять гривень 00 копійок) (УК у м.Одесі, Маліновський р-н/24060300, р/р5007, , банк Казначейство України (ЕАП) код банку МФО 899998, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходженні» по Одеській області).
Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України та вважати повернутими власнику за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_6