Справа №331/3633/17
Пр. №1-кп/333/43/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , перекладача ОСОБА_16 , представника потерпілого - Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя ОСОБА_17 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу їх підзахисним, заявлені по кримінальному провадженню за обвинуваченням:

- ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 258-5; ч. 3 ст. 258-5 КК України;

- ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366; ч.3 ст.258-5; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України;

- ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3; ч. 3 ст. 258-5 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , на задоволенні якого наполягав, обґрунтовуючи його тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК, які були наявні, не змінились на теперішній час.

Також до суду звернувся захисник ОСОБА_9 з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який його підзахисному ОСОБА_12 , обґрунтовуючи наступним. Обвинувачений ОСОБА_12 протягом тривалого часу утримується під вартою; прокурором не надано для дослідження жодних доказів відносно кримінальних правопорушень, передбачених статтями 258-3 та 258-5 КК України, так й передбаченого статтею 255 КК України; свідки, викликані прокурором до суду для дачі пояснень, не підтвердили обґрунтованість висновків обвинувачення щодо створення злочинної організації, створення терористичної групи чи терористичної організації чи фінансування тероризму; посилання прокурора, що інші обвинувачені в цьому кримінальному провадженні, які не перебувають під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, заявляли про вплив або небезпеку такого впливу з боку ОСОБА_12 , з метою зашкодити наданню викривальних показань, не відповідають дійсності; на думку захисника наявність сталих, зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_12 на тимчасово окупованій території та відсутність постійного місця проживання на підконтрольній Україні території, не є тими чинниками, які достатніми для висновку про наявність ризику спробам обвинувачених переховуватися від суду. На підставі вищезазначеного захисник просив суд застосувати до його підзахисного ОСОБА_12 більш м`який запобіжний захід, а в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити.
З усним клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з носінням із застосуванням електронних засобів контролю обвинуваченому ОСОБА_11 звернулась до суду його захисник ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ОСОБА_11 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На цей час нею як захисником в інтересах ОСОБА_11 укладено з фізичною особою ОСОБА_18 договір найму житла, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 є інвалідом 3-ї групи у зв`язку із професійним захворюванням (хронічна вертеброгенна пояснично-крестцова радікулопатія з враженним синдромом), тому потребує постійного лікарського нагляду. Її підзахисний є пенсіонером та отримує пенсію у зв`язку із інвалідністю, одружений, має неповнолітню дитину 2014 року народження. Ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо ОСОБА_11 відсутні або низькі. В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку діючого запобіжного заходу її підзахисному просила відмовити.

Прокурор заперечувала відносно задоволення клопотань захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим, вважає їх безпідставними.
Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 підтримали клопотання своїх захисників та просили їх задовольнити, а в задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, відносно задоволення клопотань захисників про зміну запобіжного заходу заперечував.

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їх захисники не заперечували відносно задоволення клопотань захисників, у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідив матеріали справи, приходить до наступного.
Ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2016 року обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_19 на досудовому слідстві обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений судом, у встановленому Кримінальний процесуальним кодексом України порядку, до 15.03.2019 р. У зв`язку зі складністю та об`ємністю цього кримінального провадження, суд не має можливості розглянути дану справу в строк до 15.03.2019 р.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, в тому числі: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;.

Частинами 1, 2 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 176 КПК України забороняється застосування до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 258-258-5 Кримінального кодексу України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України, суд має право відмовити у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.
ОСОБА_12 , ОСОБА_11 органами досудового розслідування пред`явлені обвинувачення у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

На теперішній час обвинувачені, представник потерпілого, свідки не допитані в судовому засіданні, докази по справі не досліджені в повному обсязі, тому з матеріалів кримінального провадження, які є в суді на даний час, не можливо встановити про наявність наразі ризиків, заявлених прокурором в клопотанні, щодо незаконного впливу обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 на свідків та інших обвинувачених, а також вчинення ними іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності.

В судовому засіданні встановлено, що постійним місцем проживання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх сімей є м. Макіївка Донецької області, яке на даний час не підконтрольне державній владі України. В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 за місцем реєстрації, як особи переміщеної з тимчасово окупованої території, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не мешкає, не є ані власником даної квартири, ані членом сім`ї власника. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який був підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , а саме, що останні можуть переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання за інкриміновані їм злочини та наявність сталих зв`язків на території непідконтрольній державній владі України, на теперішній час не зник. Враховуючи положення ч. 5 ст. 176 КПК України та відсутність у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 постійного місця проживання на території підконтрольній державній владі України, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.

Протипоказання для знаходження в умовах слідчого ізолятору, за станом здоров`я, у обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 відсутні.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 посилається, що прокурором, не надано доказів на підтвердження вчинення його підзахисним кримінальних правопорушень, передбачених статтями 255, 258-3, 258-5 КК України. На даному етапі судом лише здійснюється дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, тому колегія суддів не може робити висновки щодо причетності чи не причетності обвинуваченого ОСОБА_12 до інкримінованих йому вищезазначених кримінальних проваджень. Інші заявлені захисниками підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 вже неодноразово розглядались судом раніше по даному кримінальному провадженню, таким чином підстави для задоволення клопотань захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про зміну запобіжного засобу їх підзахисним відсутні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 на домашній арешт.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 на більш м`який.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити строком до 60 діб, а саме: з 14.03.2019 р. по 13.05.2019 р. включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, продовжити строком до 60 діб, а саме: з 14.03.2019 р. по 13.05.2019 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тексту ухвали суду складений 14.03.2019 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3