Справа № 487/1250/19
Провадження № 1-кс/487/1708/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 року слідчий Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку, яка має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №203, кадастровий номер :02:002:0731, загальною площею 1.9613 га, яка знаходиться у с. Нова Прага, Олександрівського району, Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив.

Проведення відеоконференції за участю адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 не виявилось можливим з технічних причин.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Територіальним управлінням Державного Бюро розслідувань, розташованим у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 .

16.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Санкцією частини 3 статті 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно вимог ч. 1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Проте, слідчий неодноразово викликався в судове засідання для надання особистих пояснень, але не з`явився, що розцінюється слідчим суддею як не підтримання поданого ним клопотання та не доведення обставин, передбачених ч. 1 ст. 173 КПК України.

На підставі викладеного, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1