Номер провадження 1-кп/243/907/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002267 від 23.10.2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Макалевичі Іванківського району Київської області, громадянина України, з середньою професійною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія-заряджаючого реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України при наступних обставинах:

25.06.2018 року між солдатом ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 укладено «Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» терміном шість місяців.

В подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25.06.2018 року № 62-рс, ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія-заряджаючого реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часі НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні солдат.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України - свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізація №303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127 - 128, 210, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 року № 548-ХІУ, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, точно та вчасно виконувати поставлені йому завдання, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обв`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники) та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, виїздити за межі гарнізону тільки з дозволу командира військової частини, бути присутнім на навчаннях і заняттях, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Разом з тим солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, 27 вересня 2018 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, внаслідок власної недисциплінованості, своєчасно не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , що розташована в базовому таборі поблизу АДРЕСА_2 , після чергової відпустки.

Попередньо, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 20 вересня 2018 року убув у чергову відпустку терміном 7 діб, з якої повинен був повернутися 27 вересня 2018 року, проте у визначений час не з`явився у військовій частині та про будь-які поважні причини відсутності на службі не повідомляв.

В період часу з 27 вересня 2018 року по 22 листопада 2018 року солдат ОСОБА_4 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби перебував за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

22.11.2018 року солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, таким чином припинив ухилятися від проходження та виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі та показав суду, що дійсно скоїв правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме будучи військовослужбовцем за контрактом, убувши відповідно до наказу у відпустку, тривалістю сім діб, з якої повинен був повернутися 27.09.2018 року, але у зв`язку сімейними обставинами, повернувся до базового табору військової частини НОМЕР_1 , що розташовується поблизу АДРЕСА_2 лише 22.11.2018 року. У скоєному щиро кається.

Крім того, провина обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

?Рапортом т.в.о. командира РЕАДн в/ч НОМЕР_1 , з якого вбачається, що 28.09.2018 року в базовому таборі АДРЕСА_2 о 15 годині 00 хвилин під час перевірки наявності особового складу 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону, молодшим лейтенантом ОСОБА_5 було виявлено відсутність на шикуванні солдата ОСОБА_4 , який убув у чергову відпустку за 2018 рік строком на 7 днів з 20.09.2018 року по 26.09.2018 року;

?Актом проведення службового розслідування щодо самовільного залишення місця несення служби військовослужбовцем водія-заряджаючого реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часі НОМЕР_1 Збройних Сил України солдатом ОСОБА_4 від 08.10.2018 року;

?Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 08.10.2018 року №1081 про результати службового розслідування по факту самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_4 ;

?Копією «Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», укладеного 25.06.2018 року між солдатом ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 , терміном шість місяців;

?Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25 червня 2018 року № 62-рс, з якого вбачається, що ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія-заряджаючого реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часі НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні солдат;

?Військовим квитком серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; дані про особу: раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання та за місцем служби характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

Одночасно, суд вважає необхідним прийняти до уваги щире каяття обвинуваченого в скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання, критичну оцінку обвинуваченим своїх дій, відсутність тяжких наслідків, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставини, що пом`якшує покарання та конкретних обставин вчинення злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням. Зазначене покарання, за своїм видом та розміром, суд вважає, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати за провадженням відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за засудженим ОСОБА_4 здійснювати командиру військової частини НОМЕР_1 , а у разі його звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1