БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1592/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2019 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №0000577 від 11.10.2018 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 13.02.2018 року Борзнянським районним судом за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,-

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Борзнянського районного суду від 13.02.2018 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, і у період невідбутого покарання та непогашеної судимості вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 06.10.2018 року в невстановлений слідством час ОСОБА_5 з території господарста, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , таємно від оточуючих, повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку велосипеда ММВЗ «Аіст 28», належного ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1437,50 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 ч.2 КК України, визнав повністю.

В своїх показаннях він пояснив, що 06.10.2018 року він пішов до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , щоб разом випити горілки.

Однак, не знайшовши ОСОБА_6 та маючи намір придбати горілки, побачивши на подвір`ї велосипед, він вирішив взяти його з метою продажу, щоб в такий спосіб отримати грошові кошти на придбання горілки.

Після того, як він заволодів велосипедом, вирішив їхати до іншого свого знайомого у цьому ж селі ОСОБА_7 . Під час спілкування з останнім він запропонував купити велосипед за 100 грн., пояснивши, що той належить йому.

Отримавши від ОСОБА_7 100 грн., він витратив їх на придбання горілки.

Через декілька днів випадково він повідомив ОСОБА_6 про те, що велосипед останнього знаходиться у ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 з вимогою повернути належний йому велосипед, а коли останній відмовився це зробити, про факт викрадення велосипеда було повідомлено поліцію.

Спілкуючись із співробітниками поліції, він їм повідомив про обставини викрадення велосипеда у ОСОБА_6 .

Він спілкувався з ОСОБА_6 і той на даний час не має до нього претензій.

Заявив про те, що йому дуже прикро за свій протиправний вчинок, і що більш ніколи не зробить подібного.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання з розгляду кримінального провадження не з`явився, звернувшись з заявою про проведення судового процесу без його участі, повідомивши про відсутність претензій до обвинуваченого.

З`ясовуючи думку учасників судового провадження про те, які докази слід дослідити, та щодо порядку їх дослідження, встановивши, що обвинувачений беззаперечно визнав зміст обвинувачення, а також всі встановлені обставини вчинення ним кримінального правопорушення, і що поведінка обвинуваченого в судовому процесі свідчить про усвідомлення ним протизаконності вчинених дій, суд, виходячи з узгодженої сторонами позиції щодо недоцільності дослідження інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого, які не оспорюються, дійшов висновку про можливість проведення судового слідства в порядку ст.349 ч.3 КПК України.

Обвинуваченому додатково роз`яснено, що за вказаних обставин він позбавляється права на апеляційне оскарження визнаних ним фактичних обставин у кримінальному провадженні.

З огляду на зазначене, а також враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які він дав в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого, які виразились у таємному викраденні чужого майна з врахуванням ознаки повторності, кваліфіковані правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та перевиховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок суду має на меті не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить також із вимог ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого і його ставлення до вчиненого правопорушення.

Так, судом встановлено, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за своїм характером та ступінем суспільної небезпеки відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як злочин середнього ступеня тяжкості;

- він негативно характеризується за місцем проживання;

- на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра в Борзнянській ЦРЛ не перебуває;

- обставиною, що згідно з ст.67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів;

- обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого у вчиненому ним злочині.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого щодо нього слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до особливої частини КК України.

Разом з тим, враховуючи вказані дані щодо обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства за умовою звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, - періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 126 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в справі у сумі 572,00 грн., пов`язані з проведенням судовотоварознавчої експертизи.

Згідно з ст. 100 КПК України, речовий доказ у провадженні велосипед ММВЗ «Аіст28», який перебуває на зберіганні у ОСОБА_6 , слід залишити у останнього як власника даної речі.

Керуючись ст.ст.127-129, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.185 ч.2 КК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в справі у сумі 572,00 грн., пов`язані з проведенням судово товарознавчої експертизи.

Речовий доказ у провадженні велосипед ММВЗ «Аіст28», який перебуває на зберіганні у ОСОБА_6 , слід залишити у останнього як власника даної речі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду упродовж 30 денного строку через Борзнянський районний суд.

Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1