Справа № 442/111/19
Провадження № 1-кп/442/131/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002426 від 19.11.2018, клопотання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 31.05.2018 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 850 грн штрафу, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 10.01.2019.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.01.2019 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів до 14.03.2019 включно.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави з тих підстав, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений проти клопотання заперечував з тих підстав, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній, оскільки потерпіла та свідки допитані і він не збирається на них впливати. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що злочин не вірно кваліфікований, а в діянні обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 чи 128 КК України.
Вислухавши пояснення прокурора, потерпілдої, обвинуваченого, захисника, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 1 ст. 115 КК України).
Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке, у разі визнання його вини, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо обвинуваченого суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Суд вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, що оцінені в тому числі в сукупності з даними про особу обвинуваченого; те, що обвинувачений може вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки він неодноразово вчиняв кримінальне правопорушення проти здоров`я особи.
З урахуванням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, враховуючи тяжкість ймовірного покарання за інкриміноване діяння, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із наданими даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою обвинуваченого та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі і домашнього арешту, а відтак існуючими правовими підставами для продовження строку тримання під вартою.
Оскільки кримінальне правопорушення вчинене з застосуванням насильства, то відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 331, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів до 10.05.2019 включно.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3