У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2585/18

Номер провадження 1-в/184/20/19

15 січня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянки України, з неповною вищою освітою, не заміжньої, до засудження не працюючої, до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 26.01.2017 року вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області за ст.185 ч.2 КК України до 02 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком і вироком Веселинівського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.11.2016 року, остаточний строк покарання 4 роки обмеження волі. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 року скорочено на половину не відбуту частину покарання згідно ст. 7 Закону України «Про амністію»

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
13.12.2018 року до Орджонікідзевського міського суду надійшло подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», погоджене головою спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 на підставі ст.81 КК України. В обґрунтування подання державна установа посилається на те, що засуджена за час відбування покарання довела своє виправлення, оскільки характеризується позитивно, дотримується правил внутрішнього розпорядку, виконує всі законні вимоги адміністрації, має одне заохочення, стягнень не має, норми виробітку виконує, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.
В судовому засіданні представник ПВЦ-79 та ОСОБА_3 подання підтримали та просили задовольнити з викладених в клопотанні підстав.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання ПВЦ-79 не заперечував.
Розглянувши подання, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Веселинівського міськрайонного суду Миколаївської області 26.01.2017 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та їй призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком і вироком Веселинівського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.11.2016 року, остаточний строк покарання 4 роки обмеження волі. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 року скорочено на половину не відбуту частину покарання згідно ст. 7 Закону України «Про амністію»

Згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 23.03.2017 року. До Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 23.03.2017 року із органу пробації Миколаївської області. По прибуттю до установи була працевлаштована на контрагентському об`єкті «Нікопольський завод феросплавів» робочою. На даний час працевлаштована днювальною відділення. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою; бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення»; бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Матеріали справи свідчать, що на даний час засуджена відбула передбачений ч.3 ст.81 КК України строк покарання.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та перевиховання, оскільки характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має, у вчиненому злочині щиро розкаялась, норми виробітку на високому рівні, цивільні позови погашені у повному обсязі, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Веселинівського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.01.2017 року звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі на не відбутий строк 5 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1