пр. № 1-кп/759/1328/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітнього у зв`язку з передачею на поруки у кримінальному провадженні № 0005001, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.06.2018 року стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, освіта неповна базова середня освіта, учень 9-А класу санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м. Києва, неодружений, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, -
який обвинувачується у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 20.06.2018 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , разом з малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, помітив наочно йому знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , який проходив біля вказаного дому, тримаючи сумку з особистими речами, та з метою покращення свого матеріального становища, вирішив вчинити злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 20.06.2018 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , разом з малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, продовжуючи далі свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав сумку, яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, в якій знаходились наступні речі:
-колонка «Джібі ей» червоного кольору, вартістю 600 гривень;
-навушники чорного кольору до мобільного телефону, вартістю 20 гривень;
-флешка, об`ємом 2 Гб, вартістю 150 гривень.
-мобільний телефон «Н тісі АТ8181», вартістю 400 гривень, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, а всього майна на загальну суму 1200 гривень.
Заволодівши в такий спосіб майном у неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, з місця вчинення злочину втекли разом із викраденим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, чим завдали батьку неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.
Дії неповнолітнього ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Кримінальне провадження надійшло до суду разом з клопотанням прокурора про звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею на поруки педагогічному колективу санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м. Києва.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки педагогічному колективу санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м. Києва.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання прокурора не підтримав.
Представник педагогічному колективу санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м. Києва просив клопотання не задовольняти, оскільки педагогічний колектив школи -інтернату проти передачі на поруки неповнолітнього.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про не обґрунтованість клопотання та про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п.6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.
Кримінальне провадження надійшло до суду разом з клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітнього у зв`язку з передачею на поруки, яке представник в судовому засіданні не підтримала та просила не передавати неповнолітнього ОСОБА_3 на поруки педагогічному колективу санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м. Києва .
Аналізуючи та оцінюючі ці документи, суд вважає, що педагогічний колектив санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м. Києва не має вплив на неповнолітнього ОСОБА_10 , а отже звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності з вказаних підстав буде не дієвим та не доцільним заходом.
Відповідно до ч.4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необгрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 47 КК України, ст.ст. 284,288, 314, 370-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки.
Повернути клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку з передачею на поруки педагогічному колективу санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м. Києва прокурору Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 для здійснення кримінального провадження в загальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1