Справа №127/5891/19
Провадження №1-кп/127/174/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадженння, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2019 р. за № 0000425 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганська, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, непрацюючої, незаміжньої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 приблизно у липні 2014 року, точний час слідством не встановлено, у м. Вінниці погодилася на пропозицію свого знайомого, який запропонував їй за винагороду зареєструватися фізичною особою-підприємцем, пояснивши, що фактично ОСОБА_3 підприємницькою діяльністю займатися не буде. При цьому ОСОБА_3 усвідомлювала, що в подальшому до діяльності зареєстрованих з використанням її документів суб`єктів господарської діяльності вона не буде мати жодного відношення, однак погодилася надати свої документи у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У подальшому, 15 липня 2014 року, ОСОБА_3 діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою особою, прибула разом із даною особою до центру адміністративних послуг Вінницької районної державної адміністрації, розташованого по вулиці Замостянській, 7 в м. Вінниці. Перебуваючи у приміщенні Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_3 власноруч заповнила та підписала реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця встановленого зразка, у якій містилися завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 має намір займатися підприємницькою діяльністю, зокрема, оптовою торгівлею деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, виготовленням друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, виробництвом паперових канцелярських виробів. Після заповнення та підписання, ОСОБА_3 особисто подала реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця державному реєстратору реєстраційної служби Вінницької районної державної адміністрації, долучивши копію особистого документа картки платника податків за № НОМЕР_1 виданої 24.09.2012 Вінницькою об`єднаною державною податковою інспекцією. Після перевірки документів поданих ОСОБА_3 , 15.07.2014 року державний реєстратор Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_5 виготовила Опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація фізичної особи підприємця", який ОСОБА_3 засвідчила своїм підписом. На підставі поданих ОСОБА_3 документів, 15.07.2014 року державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_5 проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця " ОСОБА_3 " (номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 2 007025 від 15.07.2014). Після реєстрації фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , відповідно до раніше досягнутих із невстановленою особою домовленостей, підприємницьку або управлінську діяльність не здійснювала, а реєстраційні документи фізичної особи підприємця передала вказаній особі, що призвело у подальшому до використання суб`єкта господарської діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 у незаконних схемах з мінімізації податкових зобов`язань суб`єктами реального сектору економіки.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності. Просила закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та звільнити її від кримінальної відповідальності. Зазначила, що суть обвинувачення їй зрозуміла і свою вину у вчиненні кримінального правопорушення вона визнає. Їй зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України і вона не заперечує проти цього.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України. Крім того, зазначив, що обвинувачена вчинила злочини невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України для звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Дослідивши клопотання обвинуваченої та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Частинами 1, 4 ст. 286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, оскільки санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що днем вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення є 15.07.2014 року, тобто день коли ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні Вінницької районної державної адміністрації, власноруч заповнила та підписала реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця встановленого зразка, у якій містилися завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 має намір займатися підприємницькою діяльністю, зокрема оптовою торгівлею деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, виготовленням друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, виробництвом паперових канцелярських виробів. Після заповнення та підписання, ОСОБА_3 особисто подала реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця державному реєстратору реєстраційної служби Вінницького районної державної адміністрації, долучивши копію особистого документа картки платника податків за № НОМЕР_1 виданої 24.09.2012 Вінницькою об`єднаною державною податковою інспекцією.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Вказані вище обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, минуло понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України,

Судом також встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_3 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення вона визнає, розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з часу вчинення злочину минуло понад три роки.

Даних про переривання чи зупинення строків давності до суду не надано.

Частиною 3 статті 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої слід задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження доказів до суду не надано.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Оскільки в даному випадку обвинувачена звільняється від кримінальної відповідальності, тому процесуальні витрати стягненню з обвинуваченої не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експертів слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2019 р. за № 0000425 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України - закрити.

Процесуальні витрати на залучення експерта компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази у кримінальному провадженні документи реєстраційної справи ФОП ОСОБА_3 на 9 аркушах, які відповідно до постанови старшого слідчого про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 21.02.2019 року зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя