Справа № 314/4934/18
Провадження № 1-в/314/1446/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданнямначальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Слов`янськ Донецької області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1)17.04.2008 року Калінінським районним судом міста Горлівки Донецької області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
2)22.05.2008 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 20.03.2015 року по відбуттю строку покарання.
3)15.07.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.08.2015 року по 15.07.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30.05.2017 року вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.08.2015 року по 30.05.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 11.10.2017 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.08.2015 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі та з 21.06.2017 року по 02.03.2018 року 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Початок строку: 25.08.2015 року, кінець строку: 30.11.2018 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про встановлення стосовно засудженого ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду за місцем проживання.
Представник адміністрації колонії в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Засуджений в судове засідання не з`явився, своїх заперечень не надав, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але конверт з судовою повісткою про виклик до суду повернувся на адресу суду з поштовою відміткою "тимчасово не обслуговується".

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання адміністрації.
Суд, заслухавши думку прокурора,перевіривши матеріали справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 81 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд сформулював низку правових положень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до Конвенції та інтерпретації його Європейським судом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).
Відповідно до ст. 158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Пунктом б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
За змістом ст. 5 цього Закону, постанова судді про встановлення засудженому адміністративного нагляду у випадках, передбачених пунктами «б» і «г» статті 3 цього Закону, надсилається начальнику установи виконання покарань, яка, в свою чергу, надсилає постанову судді для виконання органу Національної поліції за обраним піднаглядним місцем проживання в день його звільнення.
Статтею 395 КК України передбачено кримінальну відповідальність за неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що подання адміністрацією установи виконання покарань про встановлення адміністративного нагляду може бути внесено та розглянуто суддею тільки за участю засудженого або за умови його належного повідомлення про слухання справи.
З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_3 звільнений з місць позбавлення волі, намагання суду повідомити останнього про слухання справи виявились безрезультатними, про що свідчить поштова довідка, яка міститься в матеріалах справи, а отже засуджений вважається таким, який не повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що законодавством України передбачено відповідальність за неприбуття до органів поліції, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання колонії.

Керуючись Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, які звільнилися з місць позбавлення волі", ст.ст. 370-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

07.12.2018