Справа № 558/775/18
номер провадження 1-кп/558/9/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000161 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Війниця, Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 приблизно в кінці вересня 2018 року о 19 годині (точної дати та часу не встановлено), перебуваючи на території нежилого господарства, що належить ОСОБА_5 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив проникнути в середину господарського приміщення та викрасти трубу з нержавіючої сталі діаметром 100 мм довжиною 2,30 м. Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені власником майна ОСОБА_5 та іншими сторонніми особами, шляхом проникнення через отвір до приміщення господарської будівлі, таємно викрав 2,30 м труби з нержавіючої сталі 100х0,3мм вартістю 190,00 гривень за 1 м. В подальшому викрадену трубу порізав на чотири частини та використав в домашньому господарстві по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 437,00 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

В судовому засіданні до суду сторонами кримінального провадження надано угоду про визнання винуватості від 16 січня 2019 року.

Згідно угоди про визнання винуватості від 16 січня 2019 року ОСОБА_3 , беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (Три) роки. Враховуючи погоджене покарання, тяжкість злочину, особу обвинуваченого, відшкодування ним завданої шкоди, сторони за угодою погодилися на звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, в порядку ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк один рік та з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Разом з тим, ч. 4 ст. 469 КПК України визначає, що угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо … кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно обвинувального акта встановлено, що потерпілим від вказаного злочину є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_3 .

Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, що підтверджується його заявою від 28 грудня 2018 року (а.п. 125).

В судовому засіданні сторони судового провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

За угодою обвинуваченому ОСОБА_3 сторони узгодили призначення мінімального покарання визначеного Законом про кримінальну відповідальність, на застосуванні якого не заперечував потерпілий; потерпілий надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам та інтересам потерпілого та самого обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-68, 75, 76, 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 просили затвердити угоду про визнання винуватості та пояснили, що завдану потерпілому шкоду обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі, а тому раніше поданий цивільний позов не підтримує.

За таких обставин, цивільний позов у кримінальному провадженні підлягає залишенню без розгляду.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000161 суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Так, речовими доказами у кримінальному провадженні визнано чотири частини труби з нержавіючої сталі, власником яких є потерпілий ОСОБА_5 та які зберігаються у камері зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, а тому суд приходить до висновку про повернення речових доказів потерпілому.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу на час до набрання вироком законної сили не встановлено.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 373, 374, 470, 475 КПК України, ст.ст. 12, 75, 76, 185 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 16 січня 2019 року в кримінальному провадженню №0000161 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (Три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (Один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок:

1)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази - чотири частини труби з нержавіючої сталі, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .