Номер провадження: 11-кп/785/1287/18
Номер справи місцевого суду: 493/2694/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Стрий, Львівської області, громадянки України, працюючої поїзним диспетчером ДН-1 Одеської залізниці, не заміжньої, з вищою освітою, раніше не судимої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

встановив:
1. Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
25.06.2018 року у провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 19.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 276 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018 року постановлено повернути вказаний обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам статей 109 та 291 КПК України. Формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_7 за вчинення нею кримінального правопорушення за
ч. 3 ст. 276 КК України є формальним, а обвинувачення є неконкретним. Виклад фактичних
обставин кримінального правопорушення та так зване формулювання обвинувачення є ідентичного змісту, відсутній причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно-небезпечними наслідками, та тому вказане не узгоджується з вимогами кримінально-процесуального закону щодо вимог до обвинувального акту. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не містить відомості щодо способу та причинного зв`язку між діями, здійсненими обвинуваченою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_11 , провадження відносно якого ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.10.2017 року закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України. В обвинувальному акті не наведено відомості щодо переліку процесуальних керівників у кримінальному провадженні, що свідчить про невідповідність наданого до суду обвинувального акту вимогам КПК України, а сам обвинувальний акт не засвідчений печаткою.

2. Зміст вимог апеляційної скарги

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що:

1.обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить всі необхідні відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України. В обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, які прокурор вважає встановленими, у тому числі час, місце, спосіб, а також інші обставини, що є обов`язковими елементами предмета доказування та об`єктивної сторони складу злочину, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

2.обставини, про які вказує суд в ухвалі, з приводу того, що в обвинувальному акті не міститься чіткого причинно-наслідкового зв`язку стосовно діяння ОСОБА_7 , необхідно з`ясовувати в ході судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання;

3.необґрунтованим, на думку прокурора, є посилання суду про відсутність у обвинувальному акті відомостей щодо переліку процесуальних керівників у кримінальному провадженні та не засвідчення печаткою підпису прокурора, який затвердив обвинувальний акт, так як зазначені вимоги не передбачені ст. 291 КПК України;

4.також, в матеріалах судової справи відсутній технічний носій, на якому зафіксовано факт оголошення суддею ухвали про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, а згідно журналу судового засідання підготовче судове засідання Приморським районним судом проведено 02.08.2018 року та рішення фактично оголошено 07.08.2018 року, при цьому, районним судом, на думку прокурора, порушено вимоги ст. 367 КПК України, так як згідно Єдиного реєстру судових рішень суддею ОСОБА_1 ухвалено вирок від 03.08.2018 року у справі №522/6942/17.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших учасників судового провадження
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та потерпілого, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; виступ обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

4. Джерела права й акти їх застосування
4.1. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод
Стаття 6. Право на справедливий суд
1. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
2. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
3. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;
b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;
c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя;
d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;
e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
4.2. Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 2. Завдання кримінального провадження
1. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стаття 314. Підготовче судове засідання

1. Після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

2. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

3. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

4. Ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5. У підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Стаття 404. Межі перегляду судом апеляційної інстанції
1. Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
2. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
3. За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
4. Суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.
5. Позиція апеляційного суду
5.1. Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

5.2. Щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Відповідно до ст. 314 КПК України, питання про повернення обвинувального акту вирішується під час підготовчого судового засідання.

Частиною 2 статті 314 КПК України передбачено, що підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України , фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Частиною 6 ст. 107 КПК України, передбачено, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Пунктом 7 частини 2 статті 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що підготовче судове засідання 02.08.2018 року по кримінальному провадженню №0000956 від 26.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, проводилося за участі прокурора, потерпілого, обвинуваченої та її захисника (а. с. 68-69).

Згідно журналу судового засідання, 07.08.2018 року було оголошено ухвалу про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України (а. с. 70).

Відповідно до аудіодиску підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 відсутній звукозапис від 07.08.2018 року, а на аудіодиску із звукозаписом підготовчого судового засідання від 02.08.2018 року не зафіксовано факт оголошення оскаржуваної ухвали.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в апеляційному суді пояснив, що районним судом 02.08.2018 року було оголошено резолютивну частину ухвали про повернення прокурору обвинувального акту, копію якої того ж дня було вручено захиснику, однак, в матеріалах справи відсутня резолютивна частина оскаржуваної ухвали, а також будь-які докази того, що саме 02.08.2018 року було оголошено ухвалу про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту, та вручення її копії учасникам провадження. На аудіодиску із звукозаписом підготовчого судового засідання від 02.08.2018 року не зафіксовано факт оголошення оскаржуваної ухвали, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано підготовче судове засідання в суді першої інстанції, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

6.3. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пунктом 7 частини 2 статті 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Частиною 1 статті 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відсутність звукозапису підготовчого судового засідання кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 276 КК України, в суді першої інстанції, апеляційний суд визнає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та такими, що тягнуть скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, не вдаючись в обговорення інших доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що зазначені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, в тому ж суді першої інстанції в іншому складі, зі стадії підготовчого провадження, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 412, 415, 424, 532 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4