У Х В А Л А

18 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 1-кп/331/177/2019 за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, при цьому вважав, що підстав для повернення обвинувального акту немає. Крім того, просив вирішити питання про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_8 1/2 частину квартири, оскільки ним в інтересах держави та безпосередньо потерпілим були подані цивільні позови, тому з метою забезпечення можливого відшкодування шкоди у подальшому, вважав наявними підстави для накладення арешту на її особисте майно.

Представник потерпілого ОСОБА_4 погодилась із думкою прокурора про можливість призначення обвинувального акту до розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, зазначивши, що виклад обставин складу злочинів, які інкриміновані ОСОБА_7 , є неконкретними. Так, слідством не було встановлено, у чому полягав обман, який нібито вчинила обвинувачена, та з якою метою вона отримала державну допомогу на дітей, яких взяла під опіку, оскільки усі кошти вона витрачала на утримання дітей, а не у власних інтересах. Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Крім того, реєстр матеріалів складені недбало, у ньому не зазначена частина процесуальних дій, які були проведені, перекручені дати постанов та протоколів, копія самого обвинувального акту неякісна та така, що її неможливо прочитати. Докази по справі були зібрані із значними порушенням норм КПК, особливо протокол проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченої. За таких обставин вважали неможливим призначення справи до розгляду та просили повернути прокурору обвинувальний акт.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_6 також просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки прокурором була вказана невірна адреса місця проживання обвинуваченої (квартира АДРЕСА_1 . Обгрунтовуючи пред`явлене обвинувачення, прокурором не зазначеного жодного пункту підзаконних нормативних актів, які б свідчили про наявність повноважень у ОСОБА_8 як у службової особи, не вказана суть конкретних протиправних діянь, які вона нібито вчинила, та мотиви таких вчинків ( в тому числі корисливий мотив). Більш того, прокурором невірно визначено обвинувачену як службову особу, при тому, що вона є посадовою особою органів місцевого самоврядування. Невірно поставлено у провину ОСОБА_8 обов`язок перевірки достовірності поданих документів майбутнім опікуном, оскільки таких повноважень вона не має, а даний факт залишився поза увагою слідства. За таких обставин, вважали, що обвинувачення викладено не конкретно, тому позбавляє їх можливості здійснювати ефективний захист, тому просила повернути обвинувальний акт прокурору.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та провести підготовку до судового розгляду.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: в тому числі: 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що прокурором в обвинувальному акті викладені обставини, імовірно, вчиненого злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у такому вигляді, як вони були встановлені під час досудового розслідування, вказано на умисність дій, наявність корисливого мотиву, викладені дії, які можуть свідчить про вчинення шахрайства з боку ОСОБА_7 , та зловживання службовим становищем з боку ОСОБА_8 , визначено, чи є обвинувачені суб`єктами даного кримінального правопорушення, встановлена сума заподіяної шкоди, проведена кваліфікацій дій кожної з обвинувачених.

З огляду на положення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, суд вважає, що фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, викладені у обвинувальному акті відповідно до обставин, які прокурор вважав встановленими, а відтак відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.

Що стосується інших підстав для повернення обвинувального акту, зазначених захисниками у судовому засіданні, суд зазначає, що публічне обвинувачення це процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведені перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Відповідно до положень ст.337 КПК України прокурор в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, а суд, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує вимог ст. 91 КПК України та зазначає, що під час судового розгляду даного провадження усі обставини, передбачені п. 1-7 зазначеної статті, підлягатимуть доведенню прокурором у відкритому судовому процесі на засадах змагальності та рівності, тобто будуть предметом судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 , окрім іншого, послався на невідповідність доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, разом з тим положення статті 314 КПК України не передбачають можливість повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із неповнотою та неправильністю даних реєстру матеріалів досудового розслідування.

Невірне зазначення адреси місця проживання обвинуваченої ОСОБА_8 не може бути підставою для повернення обвинувального акту, оскільки ця невідповідність була усунута судом під час підготовчого судового засідання шляхом перевірки документа, який підтверджує адресу місця проживання обвинуваченої.

З огляду на викладене, та враховуючи, що зазначені стороною захисту підстави не є достатніми для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає, що їх клопотання задоволенню не підлягають.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що підстави передбачені пунктами 4-8 ч. 1 та ч.2 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження, відсутні.

Територіальна підсудність провадження визначена на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 22.10.2018 року.

Судовий розгляд справи проводити за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У підготовчому засіданні встановлено, що разом із обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 440859, 72 грн., пред`явлений до ОСОБА_8 .

Матеріалами, доданими до клопотання, підтверджується наявність у обвинуваченої ОСОБА_8 на праві власності 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно ОСОБА_8 є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, цивільний позов пред"явлений та розглядається разом із обвинувальним актом, майно, зазначене прокурорм, належить на праві приватної власності обвинуваченій, накладення арешту на нерухомість суттєво не порушить інтереси обвинуваченої та не обмежить її житлові права, негативних наслідків ані для неї, ані для третіх осіб не створить, тому виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 291, 314-316 КПК,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням № 1-кп/331/177/2019 за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України на 28.01.2019 року о 09.00 годин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6 суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд справи проводити за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про що повідомити зазначених осіб належним чином.

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної власності ОСОБА_8 .

Роз"яснити ОСОБА_8 про те, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині накладення арешту на майно може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького Апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1