Справа № 173/2771/18
Номер провадження1-кп/173/279/2018
20 листопада 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця,
громадянина України, не працюючого, з середньо- спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
за вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області від 15.02.2018 року, за ч. 3
ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки,
на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 рік.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 06 вересня 2018 року приблизно о 15:00 годині, знаходячись на вул. Сапеляка Владики в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, побачив раніше невідомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який в цей момент проходив повз нього, у якого у лівій нагрудній кишені сорочки, у яку був одягнений потерпілий, знаходились грошові кошти. У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме вказаних грошових коштів, які він визначив об`єктом свого злочинного посягання. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 у вказаний час почав переслідувати потерпілого ОСОБА_6 по вул. Титова в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, до найбільш сприятливого місця вчинення злочину. Знаходячись поблизу будинку № 1 на вул. Титова вказаного населеного пункту, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілого ОСОБА_6 , підійшов впритул зі спини до ОСОБА_6 та, із застосуванням сили рук, штовхнув його у спину, від чого ОСОБА_6 упав на землю. Після чого, ОСОБА_4 , різким рухом руки, вирвав з лівої нагрудної кишені сорочки, у яку був одягнений потерпілий, грошові кошти у сумі 3100 гривень, купюрами номіналом по 100 гривень кожна, чим відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 . Далі, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна до кінця, утримуючи у руках відкрито викрадене майно, а саме: грошові кошти у сумі 3100 гривень, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою повністю визнав, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що він дійсно 06 вересня 2018 року переслідував потерпілого ОСОБА_6 , штовхнув його у спину та вирвав з кишені сорочки грошові кошти. У скоєному щиро кається.
Допитаний судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно, 06 вересня 2018 року він йшов додому та обвинувачений напав на нього, штовхнув його у спину, внаслідок чого він впав на землю та вирвав з кишені сорочки грошові кошти. Просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 3100, 00 гривень та моральну шкоду, яку зменшив до 20 000, 00 гривень.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєні ним злочини відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а так як обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Що стосується питання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого раніше судимий, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, вважає що обвинуваченому до набрання вироком законної сили необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обговорюючи питання позовних вимог заявлених потерпілим ОСОБА_6 , суд керується ст. ст. 128, 129 КПК України, та роз`ясненням ПВС України від 31.03.1995 року та вважає, що матеріальна шкода в сумі 3100,00 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі, так як вона знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та не оспорюється обвинуваченим.
Що ж стосується моральної шкоди, заявленої потерпілим ОСОБА_6 в сумі 20 000,00 гривень, суд виходить з характеру та тривалості моральних та фізичних страждань потерпілого, так потерпілий ОСОБА_6 внаслідок злочину переніс фізичний біль та психологічне потрясіння, а тому суд визначає розмір моральної шкоди залежно від заявлених вимог, які в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зменшив до 20 000,00 грн., та вважає, що моральна шкода в сумі 20 000,00 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню за правилами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15.02.2018 року та остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Продовжити раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили тримання під вартою.
Зарахувати до терміну покарання тримання ОСОБА_4 під вартою, та термін покарання вираховувати з моменту його затримання 19.09.2018року.
Речові докази по справі мобільний телефон марки «Нокіа», модель 1616-2, type RH-125 code 0587413 imei НОМЕР_1 темно-синього кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.