Справа № 645/5861/18
Провадження № 1-кп/645/692/18
В И Р О К
10 грудня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з незакінченою базовою середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого 29.08.2008 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 05.11.2010 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харків за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 187, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці з конфіскацією всього особистого майна, звільнений 27.01.2016 року за відбуттям строку покарання, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
22 вересня 2018 року обвинувачений ОСОБА_4 , приблизно о 23.00 год., перебуваючи біля буд. №2 Б по бульвару Юр`єва в м. Харкові, побачив люк оглядового колодязя телекомунікаційної каналізації. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне виникнення чужого майна, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи значення своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 знайшов металевий прут, піддів їм та підняв чавунну верхню кришку люка, тим самим таємно викрав майно, що належить ПАТ «Укртелеком», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №3758 від 26.09.2018 року становить 1534,80 грн., після чого поставив люк на ребро та покотив його у напрямку гаражів по бульвару Юр`єва у м. Харкові. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 , яка діяла на підставі довіреності від 12.12.2017 року в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином. Надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить слухати справу за їх відсутності, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 ПАТ «Укртелеком» не має у зв`язку з поверненням викраденого. Цивільний позов не заявляли. Просила суд міру покарання визначити на розсуд суду.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий 29.08.2008 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 05.11.2010 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харків за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 187, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці з конфіскацією всього особистого майна, звільнений 27.01.2016 року за відбуттям строку покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Згідно з досудовою доповіддю Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що ризик небезпеки ОСОБА_4 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінений як високий та орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку, за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально -виховних заходів, лекцій, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачені попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи № 3758 від 26.09.2018 року у розмірі 286 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий суддя-