Провадження № 11-сс/824/1447/2018 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК

УХ В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження
09 листопада 2018 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до ЄРДР,
в с т а н о в и в :
07.11.2018 року судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 було передано апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Статтею 398 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.
Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
У ст. 309 КПК України міститься вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Частиною 3 статті 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до ЄРДР, тобто, скарга була розглянута судом першої інстанції по суті.
Пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Більш того, спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства (рішення ЄСПЛ у справі Monnelland Morrisv. the United Kingdom від 2 березня 1987 року, серія A № 115, p. 22, § 56; рішення ЄСПЛ у справі Helmers v. Sweden від 29 жовтня 1991 року, серія A № 212-A, p. 15, § 31).
Аналогічну позицію висловлено в рішенні ЄСПЛ у справі «Скорик проти України», зокрема щодо того, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава повинна гарантувати, що особи, які перебувають під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. При цьому, повинні бути враховані особливості провадження, що розглядається і сукупність проваджень, що здійснюються відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них.
Таким чином, враховуючи положення національного законодавства, апелянт не може оскаржити прийняте рішення по суті.
Оскільки ст. 309 КПК України містить вичерпний переляк ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, аналіз положення вказаної статті дає можливість прийти до висновку, що оскаржувана ухвала під вказаний перелік не підпадає.

Враховуючи викладене, вважаю що у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою необхідно відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 399 КПК України,
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Суддя ОСОБА_2