Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Справа № 608/673/19
Номер провадження1-кс/608/346/2019

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 та прокурора Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, відомості про який 6 квітня 2019 року внесено в ЄРДР за № 0000178, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в ході розслідування встановлено, що 5 квітня 2019 року біля 22.00 години ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна проник на територію господарства ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де каменем розбив металопластикове вікно даного будинку, проник всередину, звідки умисно таємно викрав товарно-матеріальні цінності, а саме: перфоратор, болгарку, п`ять кутових металевих блях, пластиковий щиток, будівельний рівень, чотири гаки для ринв та кутову ринву, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 1 000 гривень.

05 квітня 2019 року о 22:40 годин в середині будинку за адресою АДРЕСА_2 затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого.

06 квітня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаний із проникненням у житло.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Чеботарі проти Молдови" ((Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки товарно-матеріальних цінностей із приміщення будинку ОСОБА_7 . Ці докази містяться в:

1)заяві ОСОБА_7 від 5 квітня 2019 року про скоєння вказаного злочину;

2)показаннях потерпілої ОСОБА_7 , яка у ході свого допиту підтвердила факт скоєння згаданої крадіжки;

3)протоколі затримання ОСОБА_5 від 6 квітня 2019 року;

4)протоколі огляду місця події від 5 квітня 2019 року;

5)показаннях підозрюваного ОСОБА_5 , який частково визнає свою вину.

За таких обставин, затримання ОСОБА_5 , оголошення підозри та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок чужого майна і відбував покарання у вигляді позбавлення волі, що підтверджується відомостями, які містяться в довідці про судимість ОСОБА_5 , однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення крадіжок і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, проживає одиноко у зв`язку із чим в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі м. Чорткова. ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимий за крадіжки, вчинив умисний злочин, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, слід врахувати, що ОСОБА_5 раніше неодноразово відбував покарання у вигляді позбавлення волі, а тому йому добре відомо про всі несприятливі обставини, які настануть для вказаного підозрюваного після того, як йому вкотре буде призначено згадану міру покарання.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід.

Слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і у випадку доведення його вини у скоєнні даного кримінального правопорушення існує велика імовірність призначення найсуворішого виду кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне, буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При обранні менш суворих запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, в тому числі і домашнього арешту, правоохоронні органи не будуть мати можливості постійно контролювати поведінку ОСОБА_5 та весь час володіти інформацією про його місце знаходження.

ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує, соціальних зв`язків, репутації, попередніх судимостей, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Санкція статті, за якою в даний час кваліфікуються протиправні дії ОСОБА_5 , дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ст. 185 ч. 3 КК України, за якою в даний час кваліфікуються протиправні дії ОСОБА_5 , передбачає саме такий вид і саме таку міру покарання.

Вислухавши слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , прокурора Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , які клопотання підтримують, просять обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість такого клопотання, вважають за можливе обрати відносно підозрюваного запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його задоволення з наступних мотивів.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000178, вбачається, що 5 квітня 2019 року біля 22.00 години ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна проник на територію господарства ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де каменем розбив металопластикове вікно даного будинку, проник всередину, звідки умисно таємно викрав товарно-матеріальні цінності, а сааме: перфоратор, болгарку, п`ять кутових металевих блях, пластиковий щиток, будівельний рівень, чотири гаки для ринв та кутову ринву, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 1 000 гривень.

5 квітня 2019 року о 22.40 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України в будинку по АДРЕСА_2 .
6 квітня 2019 року ОСОБА_5 у відповідності до ст. 278 КПК України було повідомлено про підозру в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у житло.

6 квітня 2019 року підозрюваному та захиснику було вручено копію письмового клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з додатками.
Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в злочині, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України слідчий суддя виходить з положень Кримінального процесуального кодексу України, яким визначено, що про обґрунтованість підозри можуть свідчити оформлені належним чином протоколи слідчих (розшукових) дій, долучені до матеріалів кримінального провадження предмети та документи, які є речовими доказами, висновки експертів тощо.
Так, слідчим на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України в обґрунтування підозри ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України надано наступні докази: копію заяви ОСОБА_7 , копію протоколу огляду від 5 квітня 2019 року, копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 6 квітня 2019 року; копію протоколу допиту підозрюваного від 6 квітня 2019 року; копію протоколу допиту потерпілого від 6 квітня 2019 року. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності не викликає.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Слідчий в клопотанні про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання підозрюваного під вартою посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок чужого майна і відбував покарання у вигляді позбавлення волі, що підтверджується відомостями, які містяться в довідці про судимість ОСОБА_5 , однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення крадіжок і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий в клопотанні зазначив на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 існування такого ризику заперечив, пославшись на те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте жодного разу не ухилявся від органів досудового розслідування та/або суду.

В зв`язку з цим суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна, застосування примусового приводу до слідчого тощо, однак, у даному випадку, таких обставин, або інших, які б вказували на намір підозрюваного переховуватися від слідства, у ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено, а тому такий ризик достатніми доказами не підтверджений.

Отже, вищенаведені обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Проте, слідчий суддя, враховуючи вищенаведені обставини, не знаходить можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризику, якого було встановлено в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не хворіє, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 Кодексу слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава судом визначається в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , визначені цими правовими нормами обов`язки.

В зв`язку з наведеним, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб.

Визначити розмір застави у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 57 630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Тернопільській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 із встановленою ним періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що він звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, прокурора та суд.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить 60 діб і закінчується о 22 годині 40 хвилин 04 червня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в Тернопільський апеляційний суд протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 9-й годині 30 хвилин 12 квітня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1