22.11.2018 Справа № 337/2293/18
Провадження № 1-кп/337/289/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6

представника Служби ( управління) у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Запоріжжі, громадянина України, учень ЗЗН ВК «Молодь», зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, 189 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

30.10.2017 року, приблизно о 17-00 годині, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, погрожуючи у рішучій формі застосуванням насильства, пред`явив до ОСОБА_8 вимогу щодо передачі належного йому мобільного телефону марки «LG D690». В свою чергу, ОСОБА_8 усвідомлюючи реальність погроз та вимог з боку ОСОБА_5 , передав останньому мобільний телефон«LG D690», вартістю 2500 гр., таким чином, заволодівши вказаним телефоном. Після цього, ОСОБА_5 розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд? а саме продав його співробітнику комісійного магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 за 500 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2500 грн.

Також, 21.05.2018 року, приблизно о 15-00 годині, неповнолітній ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Поліклініка № 1», яка розташована по вул. Запорізького Козацтва м. Запоріжжі, скориставшись тим, що водій маршрутного таксі № 49, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відволікся, протягнув руку через відкрите водійське вікно та намагався викрасти з коробки, розташованої на водійських дверцятах маршрутного таксі, грошові кошти. Проте, незважаючи на те, що його дії були помічені водієм ОСОБА_10 , відкрито заволодів грошовими коштами у сумі 1060 грн. та, ігноруючи вимоги потерпілого про повернення викраденого майна, втік з місця події, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю. Суду пояснив, що він має знайому на ім`я ОСОБА_11 , яка 30.10.2017 року повідомила йому про те, що їй винен грошові кошти у сумі 500 грн. ОСОБА_12 , який приїде у цей день на пр.Металургів для бесіди. Згодом, біля будинку, у якому проживає ОСОБА_11 та який знаходиться по пр.Соборному у м.Запоріжжі, вони зустрілися з ОСОБА_13 . ОСОБА_11 потім пішла до салону, а він залишився з ОСОБА_14 та у рішучій формі став вимагати передачі йому мобільного телефону. Воронін дістав телефон, на його пропозицію сам витяг карту пам`яті і сім-карту, а телефон передав йому. Це був телефон «LG». В цей же день він телефон продав у магазині за 500 грн., які витратив на власні потреби. У теперішній час телефон вилучено та повернуто потерпілому. Також він, 21.05.2018 року знаходився на зупинці громадського транспорту «Поліклініка» у Хортицькому районі м.Запоріжжя та чекав маршрутку. На зупинку під`їхало маршрутне таксі, вікно дверей водія було відчинене і на ньому висіла коробка з під чаю, у якій знаходилися гроші. Коли водій маршрутки відволікся, він протягнув руку і викрав гроші, хотів їх витратити на власні потреби. Водій почав щось кричати, він розумів, що кричить йому. У теперішній час усі викрадені грошові кошти повернуто потерпілому. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, цивільний позов заявляти не буде, просить призначити обвинуваченому покарання не суворе, із застосуванням іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд кримінальної справи у його відсутності, просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується доказами, добутими в ході судового розгляду справи:

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2017 року ( а.с. 133-134);

-протоколом огляду місця події від 21.05.2018 року та фототаблицею до нього ( а.с.99- 103);

-протоколом огляду від 21.05.2018 року ( а.с. 106-107).

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинене повторно; за ст.189 ч.1 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, скоєння кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше не був засуджений, у скоєному розкаявся, на обліку в наркодиспансері чи психоневрологічному диспансері не перебуває, задовільно характеризується за місцем навчання, а також стан його здоров`я, тому, з альтернативних мір покарання, передбачених санкціями ст. 186 ч.2, 189 ч.1 КК України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, але враховуючи особу обвинуваченого, призначивши йому іспитовий строк два роки.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, 189 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

-по ст. 186 ч.2 КК України- чотири роки позбавлення волі;

-по ст. 189 ч.1 КК України- один рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: 1060 грн., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , повернути ОСОБА_10 .

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1