№ провадження 1-кс/495/5923/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2018 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.
В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000276 від 06.12.2014 за ч.1 ст. 422, ч. 3 ст. 368, ч.1 ст.408, ч.1 ст 328 КК України, за фактом дезертирства у травні 2014 року військовослужбовця командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем, начальником групи реєстраційної та паспортної роботи штабу 17 (Ізмаїльського) прикордонного загону (1 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто будучи військовою службовою особою, представником влади працівником правоохоронного органу, в один із днів приблизно у травні 2013 року зажадав неправомірну вигоду в розмірі 2500 доларів США від ОСОБА_5 (анкетні данні змінено відповідно до ст.ст.2, 15, 20, 22 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві")за вчинення в інтересах того, хто надає вигоду дій з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з її вимаганням - а саме у не складанні адміністративного протоколу за виявлене ОСОБА_4 , адміністративне правопорушення, внаслідок чого останній у травні 2013 року отримав від ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США за не вчинення ОСОБА_4 , як службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, своїх службових обов`язків, щодо невжиття заходів складання адміністративного протоколу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбаченних ч.3 ст.368 КК та ч.1 ст.408 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 ..

З 26 листопада 2008 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 проходить військову службу за контрактом майор ОСОБА_4 .

З 18 лютого 2014 року майор ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом на посаді начальника групи реєстраційної та паспортної роботи штабу 17 (Ізмаїльського) прикордонного загону (1 категорії-) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді начальника групи реєстраційної та паспортної роботи штабу НОМЕР_1 (Ізмаїльського) прикордонного загону (1 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, ст. ст. 2, 10, 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», п. п. 2, 14, 15 частини II Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби України, затверджено наказом Адміністрації державної прикордонної служби № 1040 від 29 грудня 2009 року (далі - Інструкції) зобов`язаний організовувати й проводити роботу групи з реєстрації іноземців та осіб без громадянства в пунктах пропуску через державний кордон, готувати проекти службових документів, інформаційно-аналітичні довідкові матеріали і подавати їх начальнику відділу прикордонного контролю штабу, узагальнювати практику застосування нормативних актів, які регламентують реєстрацію іноземців, та вносити пропозиції, брати участь у вдосконаленні цих актів, брати участь у формуванні банку даних щодо осіб, які допустили правопорушення з питань охорони державного кордону, взаємодіяти в межах своєї компетенції з іншими підрозділами центральних органів виконавчої влади на ділянці загону щодо вирішення питань реєстрації іноземців та протидії незаконній міграції. здійснювати контроль за виконанням іноземцями та посадовими особами правил реєстрації, а також уживати заходів щодо запобігання порушенням цих правил на ділянці прикордонного загону, організовувати і здійснювати контроль за підготовкою особового складу, який здійснює завдання з реєстрації іноземців. Проводити заняття по спеціальній підготовці з офіцерами та прапорщиками відділів прикордонної служби з питань паспортного контролю та реєстрації осіб, які перетинають державний кордон; постійно працювати над підвищенням свого професійного рівня, організовувати і контролювати порядок обліку і ведення службової документації у групі обліку та реєстрації, контролювати своєчасність передачі інформації про зареєстрованих іноземців і якість його проходження в центральний банк даних, контролювати порядок відмов в пунктах пропуску громадянам, заборон в`їзду іноземним громадянам на територію України, проходження інформації щодо заборони в`їзду громадянам від підрозділу охорони кордону до Адміністрації ДПС України, вживати заходів щодо підтримки в робочому стані АРМ РІ-ПП, здійснювати контроль за порядком обробки імміграційних карток, їх обліком, збереженням, знищенням, відповідає за підготовку щодобової інформаційно-аналітичної довідки щодо реєстрації іноземців, працювати з матеріальними носіями секретної інформації що містять відомості, передбачені ст. 4.4.10 ЗВДТ та іншими, які необхідні для виконання службових обов`язків. Здійснювати контроль за організацією та здійсненням контролю транзиту транспортних засобів та вантажу на територію не признаної ПМР на ділянці загону, організовувати інформаційне забезпечення втрачених, викрадених і оголошених недійсними паспортних документів, бути готовим в порядку взаємозаміни виконувати обов`язки інших офіцерів штабу, вести облік зразків документів на право перетинання державного кордону України, відбитків печаток дипломатичних та консульських установ іноземних держав, органів МЗС та МВС України.

При цьому являючись військовослужбовцем, майор ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, відповідає за збереження зброї та боєприпасів.

Крім того ОСОБА_4 , як начальник групи реєстраційної та паспортної роботи штабу несе відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом Збройних Сил України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням служби, запобігання корупційним діянням та злочинам у сфері службової діяльності особового складу Державної прикордонної служби України; дотримуватися вимог Кодексу доброчесної поведінки персоналу Державної прикордонної служби України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, уміло поєднувати повсякденну вимогливість з дотриманням прав і свобод та відомчих стандартів культури.

Водночас, діючим законодавством до компетенції Державної прикордонної служби України віднесено 14 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 85 ч.4, ч.5; 92; 121-1; 185-10; 191; 195; 202; 203 ч.2; 204 - 206-1 та 207КУпАП.

Відповідно до ст. 222-1 КУпАП начальники органів та керівники підрозділів органів Держприкордонслужби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 202, 203 ч.2 та 207 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу», п. 27 Інструкції. ОСОБА_4 заборонено приймати будь-які предмети (речі)від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше' не встановлено законодавством України; надавати переваги в перегинанні державного кордону особам, транспортним засобам та вантажам; мати при собі грошові кошти понад розмір, встановлений окремим розпорядчим актом адміністрації Держприкордонслужби.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, органи охоронидержавного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , є працівниками правоохоронного органу, тобто виконують функції представників влади.

Діючи на порушення наведених вимог законодавства та своїх функціональних обов`язків ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності за наступних обставин.

В червні 2012 року громадянин республіки Болгарія ОСОБА_5 (анкетні данні змінено відповідно до ст.ст. 2, 15, 20, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» придбав у республіки Болгарії автомобіль марки ВМ/У, модель 320, державний номер « НОМЕР_2 » 1993 року випуску, після чого на даному автомобілі останній в`їхав на територію України з метою подальшої його експлуатації в особистих цілях.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 є громадянином Болгарії вказаний автомобіль повинен був експлуатуватись на території України не більше трьох місяців після чого останньому необхідно було виїхати за межі України і заїхати назад для продовження строку реєстрації.

Так у травні 2013 року до ОСОБА_5 , звернувся майор ОСОБА_4 , який вимагав від ОСОБА_5 документи на транспортний засіб, які останній йому надав.

Після вивчення зазначених документів ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що термін перебування автомобіля на території Україні перевищений і він ОСОБА_4 змушений її конфіскувати і скласти на ОСОБА_5 адміністративний протокол, водночас на пояснення останнього, що він не міг виїхати на машині так, як вона знаходилася на ремонті після ДТП, ОСОБА_4 вимагав документи про ремонт зазначеної автівки на СТО, але так як ОСОБА_5 проводив ремонт у приватної особи, документи про ремонт автомобіля останній надати не зміг.

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 виїхали до підрозділу митної служби колишнього Міністерства податків та зборів України, за адресою: м. Ізмаїл, проспект Суворова, де ОСОБА_4 зясував по базі даних термін перебування автомобіля на території України, а також йому стало відомо, що на ОСОБА_5 зареєстровані, ще три транспортних засоби, термін перебування яких на території України перевищив три місяці.

Враховуючи всі обставини ОСОБА_4 став погрожувати, що ОСОБА_5 оштрафують на велику суму і заберуть його ОСОБА_5 , транспортний засіб, при цьому останній реально сприйняв погрози ОСОБА_4 оскільки у нього на той момент були фінансові труднощі і автомобіль був єдиним засобом для заробітку.

Після того, як ОСОБА_4 закінчив вчиняти протиправні дії поєднані з психологічним тиском на ОСОБА_5 , він запропонував останньому вийти в сусідню кімнату і повідомив, що це питання, а саме неприйняття заходів правового характера до останнього можливо вирішити і для цього необхідно 2500 доларів США.

На вказану пропозицію ОСОБА_4 , щодо надання останньому від ОСОБА_5 неправомірної вигоди, останній повідомив, що зазначену суму він не може передати у повному обсязі, але лише частково тобто у розмірі 1500 доларів США, на що ОСОБА_4 погодився і повідомив, що зазначені гроші потрібно віддати до вечора цього дня, а саме 15 травня 2013, після чого зазначена сумма була передана ОСОБА_4 . У зазначений час ОСОБА_5 у вечорі цього, дня біля будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, перебуваючи 26 січня 2015 року у м. Ізмаїл Одеської області використовуючи своє службове становище, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, зажадав від громадянина Болгарії ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США за не перешкоджання з боку посадових осіб Державної прикордонної служби України та відповідних підрозділів митниці Державної фіскальної служби України фіктивного переміщення через міжнародний автомобільний пункт пропуску через державний кордое України громадянина ОСОБА_5 та транспортного засобу марки МА2ВА «626», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » який громадянин ОСОБА_5 супроводжував відповідно до умов усного договору з його клієнтом з республіки Болгарія належав марки пропуск через зазначений пункт контролю зазначеного вантажу, зі складанням недостовірних відповідних документів та внесення завідомо неправдивих відомостей до електронної бази даних ДПСУ «Гарт-/П».

20 лютого 2015 року з метою викриття вищезазначеної протиправної діяльності ОСОБА_4 слідчим військової прокуратури Одеського гарнізону спільно з оперативними працівниками УБОЗ ГУМВС України в Одеській області був здійснені санкціоновані слідчим суддею місцевого Приморського районного суду м.Одеси обшуки, за результатом проведення яких вилучено ноутбук та 2 магнітних флеш-носія інформації.

Усвідомлюючи можливість притягнення до кримінальної відповідальності за вченні корупційні кримінальні правопорушення з метою їх уникнення поєднане з метою ухилення від військової служби, ОСОБА_4 27.02.2015 року о 23 годині 20 хвилин здійснив перетин підконтрольної території України до тимчасової окупованої території України - АРК через контрольний пункт пропуску «Каланчак» на автомобілі марки «Фольксваген-Пассат» державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 » та до цього часу ухиляється від військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто будучи військовою службовою особою, представником влади - працівником правоохоронного органу, в один з днів приблизно у травні 2013 року зажадав неправомірну вигоду в розмірі 2500 доларів США від ОСОБА_5 (анкетні данні змінено відповідно до ст.ст. 2, 15, 20, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, яки беруть участь у кримінальному судочинстві») за вчинення в інтересах того, хто надає вигоду дій з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з її вимаганням - а саме у нескладені адміністративного протоколу за виявлене ОСОБА_4 , адміністративне правопорушення, внаслідок чого останній у травні 2014 року отримав від ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США за невчинення ОСОБА_4 , як службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, своїх службових обов`язків, щодо невжиття заходів складання адміністративного протоколу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та у повторному вимаганні неправомірної вигоди поєднаному з вимаганням у розмірі 500 доларів США за фіктивне переміщення через міжнародний автомобільний пункт пропуску через державний кордон України громадянина ОСОБА_5 та транспортного засобу марки МА2ВА "626", державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який громадянин ОСОБА_5 супроводжував відповідно до умов усного договору.

Цими своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України (в редакції закону від 13.05.2014 року, чинній на час вчинення злочину) - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Він же підозрюється в тому, що являючись військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто будучи військовою службовою особою, вчинив дезертирство з метою ухилитись від військової служби та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчиненні ним корупційні кримінальні правопорушення^ кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.408 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КГІК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відтак, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 422 ,ч. 3 ст. 368, ч.1 ст 328, ч.1 ст.408 КК України, санкції якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч.3 ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочину середнього ступеня тяжкості.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується ВІД органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжує злочинну діяльність та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.

Таким чином, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.І ст.177 КПК України, та необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

24.05.2018 року слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та винесено відповідну ухвалу, однак вона втратила законну силу у зв`язку із закінченням шести місяців із дати її постановлення.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 , вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Прокурор стверджує, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжує злочинну діяльність та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.

В судове засідання прокурор не з`явився, але надав заяву згідно якої клопотання підтримує та просив розглянути в його відсутність.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим зазначені обставини доведені.

Під час розгляду клопотання встановлено, 06.12.2014 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 422, ч. 3 ст. 368, ч.1 ст.408, ч.1 ст 328 КК України та направлено за місцем проходження служби, реєстрації та тимчасового місця проживання останнього.

28.12.2018 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України за вказаним кримінальним провадженням до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

06.12.2014 року постановою прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1