УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 092 87 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , про накладення у кримінальному провадженні за № 120 181 001 000 092 81 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України арешту на тимчасово вилучене майно.
На обґрунтування клопотання зазначено, що під час 15.11.2018 проведення у вказаному вище кримінальному провадженні обшуків за адресами мешкання ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено порожні поліетиленові пакетики, електронні ваги, грошові кошти, мобільні телефони, пристрій для куріння, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та, на думку сторони обвинувачення, містять відомості, що мають значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим слідчий просив поновити строк для звернення з вказаним клопотанням та накласти на вилучене під час обшуків майно арешт.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст.9 КПК полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України.

Водночас, вказані вимоги слідчим виконані не у повному обсязі з огляду на таке.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.

Вказана норма кореспондується з частиною 7 статті 236 КПК, якою передбачено, що під час обшуку слідчий має право вилучити речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, які вважаються тимчасово вилученим майном.
Як вбачається з долучених до клопотання ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2018 слідчому надані дозволи на проведення обшуків за різними адресами з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, їх аналогів та предметів, вилучених з цивільного обігу.
Долучені до клопотання документи свідчать, що під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді, виявлено та вилучено речі та грошові кошти, які, на думку слідчого, до переліку майна, на вилучення якого надані дозволи, не входять, тобто є тимчасово вилученим майном.
Вилучення такого майна у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись не пізніше 48 годин після вилучення такого майна до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Відрахування зазначеного строку здійснюється з моменту вилучення майна, тобто з часу закінчення відповідної слідчої дії згідно з протоколом.

З наведеного витікає, що обшук за конкретною адресою на підставі відповідної ухвали слідчого судді це самостійна слідча дія, яка має певну тривалість у часі. Саме з моменту вилучення майна, тобто закінчення такої дії, починається відлік 48-годинного строку звернення слідчого з клопотанням про арешт вилученого майна.

Таким чином, обґрунтованим є висновок, що за наслідками проведення кожної слідчої дії, під час якої вилучене майно, що у силу ст. 168 та 236 КПК має статус тимчасово вилученого, слідчий зобов`язаний звернутись з окремим клопотанням про арешт такого майна.

Звернення з клопотанням про арешт майна, вилученого за різними адресами, тобто у різний час, є порушенням процесуального порядку виконання стороною обвинувачення покладених на неї обов`язків в частині легалізації утримання вилученого майна.

У той же час, слідчий ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно, вилучене у результаті проведення кількох обшуків за різними адресами. Тобто, майно під час таких слідчих дій вилучене у різних місцях та у різний час, що свідчить про встановлення різних часових меж для виконання слідчим покладеного на нього обов`язку щодо звернення з клопотаннями про арешт майна.

Отже, слідчим не дотримані вимоги ст. 171 КПК, що відповідно до положень ч.3 ст.172 КПК має наслідком повернення клопотання слідчому для усунення недоліків.
З огляду на викладене, керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про накладення у кримінальному провадженні за № 120 181 001 000 092 87 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України арешту на майно, вилучене 15.11.2018 під час обшуків, повернути слідчому для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1