Справа № 685/2/19
Провадження № 1-кп/669/21/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір`я обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000377 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гулівці Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, тракториста ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2019 року до Білогірського районного суду Хмельницької області в порядку ст. ст. 31, 34 КПК України з Хмельницького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000377 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого подав заяву від 08 січня 2019 року, в якій від обвинувачення у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відмовився, оскільки останній на момент вчинення злочину був і на даний час залишається працівником ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду, просив кримінальне провадження закрити, наслідки закриття провадження йому зрозумілі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив задовольнити заяву представника потерпілого, оскільки примирився з потерпілим, щиро розкаюється і просить провадження у справі закрити, наслідки закриття провадження йому зрозумілі.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 06 грудня 2017 року № 2227-VIII) кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Редакція ст. 477 КПК України, яка діяла на момент вчинення злочину, а також на момент волевиявлення та підписання потерпілим заяви про відмову від обвинувачення 08 січня 2019 року, відносила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який вчинений особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником, - до приватного обвинувачення.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 06 грудня 2017 року № 2227-VIII, який набрав чинності 11 січня 2019 року, виключено пункт 3 частини першої статті 477 Кримінального процесуального кодексу України, яким передбачалося, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, статтею 185 (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою).

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Суд вважає, що в даному випадку дія закону в часі буде переживаючою (ультраактивною).

Заява про відмову від обвинувачення потерпілим підписана 08 січня 2019 року, а злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , вчинений до набрання чинності Законом України від 06 грудня 2017 року № 2227-VIII, тому суд відносить даний злочин до приватного обвинувачення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 відповідно до наказу від 15 липня 2014 року № 51к (трудова книжка НОМЕР_1 ) був на момент вчинення злочину та залишається на даний час найманим працівником (трактористом) ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», шкода завдана виключно власності потерпілого і потерпілий відмовився від обвинувачення у даному кримінальному провадженні, тому суд вважає, що є всі підстави для закриття кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1, ч. 6 ст. 284, ст. ст. 370-372, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000377 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року.

Речові докази:

- дизельне паливо в кількості 130 л, яке передане на відповідальне зберігання ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», залишити у власності потерпілого;

- автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити у його власності.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1