Справа № 735/1521/18
Провадження № 1-кп/745/9/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , її представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сосниця кримінальне провадження №0000069 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженець смт. Короп, Чернігівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, неодружений, непрацюючий, з повною загальною середньою освітою, раніше судимий: 13.02.2012 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна, 28.03.2018 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, покарання не відбуте, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

по обвинуваченню у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що на початку березня 2017 року, невстановлені в ході досудового розслідування особи, маючи на меті здійснення крадіжки чужого майна, звернулися до ОСОБА_8 з проханням вказати на особу, яка володіє значними грошовими коштами, щоб мати змогу в подальшому їх викрасти. В свою чергу ОСОБА_8 вказав на свою сусідку ОСОБА_5 , як на особу, яка зберігає у своєму господарстві велику суму грошей. Також останній вказав дні та час коли господарі бувають відсутні вдома та погодився своїми діями та порадами, за винагороду, сприяти скоєнню злочину.

Користуючись допомогою та порадами ОСОБА_8 , який має не зняту та не погашену судимість за вчинення майнового злочину, невстановлені в ході досудового розслідування особи, достовірно знаючи від ОСОБА_8 , що господарі відсутні вдома, 05.03.2017 року прибули до домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_3 , де, в період часу з 06 год. 30 хв. по 08 год. 00 хв., через вікно, проникли до житлового будинку, звідки, таємно від оточуючих, здійснили крадіжку грошей у сумі 40 000 гривень та 2 100 доларів (56889 грн. за курсом НБУ, станом на 05.03.2017 року). В результаті цього потерпілій було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 96889 грн.

Обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України - пособництво при таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до житла, повторно.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.185 не визнав. Показав, що у березні 2017 року, якого саме числа згадати не може, обвинувачений разом зі своїми односельцями поминали покійну сестру обвинуваченого. ОСОБА_5 є його сусідкою, яка живе майже напроти. В будинку потерпілої він не був, а тому не знає чи є в неї гроші, будь-якої інформацію з приводу цього нікому не надавав.

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 сторона обвинувачення посилалась на зібрані під час досудового розслідування та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, а саме:

- показання потерпілої ОСОБА_5 , зі змісту яких обвинувачений являється її сусідом, який живе майже напроти. Потерпіла допомагала матері і сестрі обвинуваченого, позичала гроші сестрі обвинуваченого в сумі 1000 грн., але це було задовго до смерті останньої. Перед смертю сестра обвинуваченого просила ще позичити їй 1000 грн., але коли потерпіла підійшла до будинку сестри обвинуваченого, працівники швидкої допомоги повідомили, що остання померла, і гроші потерпіла нікому не передавала. Кожної неділі о 06:30 год. потерпіла відправлялася по справам і поверталася о 08:00 год. 05.03.2017 року, з 06:30 год. вона була відсутня за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Коли повернулася додому, це було близько 08:00 год., то побачила, що в будинку були розкидані речі, вікно було відкрите. Після цього потерпіла викликала працівників поліції. Потерпілій було відомо, що 04.03.2017 року в будинку обвинуваченого були поминки. З будинку потерпілої викрадено було 40 000 грн., купюрами по 500 грн., та 2 100 доларів, які знаходилися на зберіганні у комоді. На одній із купюр 500 грн., які були вилучені про обшуку в будинку обвинуваченого, рукою потерпілої був записаний номер її знайомої. Пізніше потерпіла змінила свої показання, та в судовому засіданні 14.02.2019 року заявила, що гроші які вона позичала сестрі обвинуваченого в сумі 1000 грн. вона не передавала, а сама купила на ці кошти потерпілій ліки; Також в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 впізнала купюру номіналом 500 грн. вказавши перед впізнанням, номер мобільного телефону, який там написаний, та користувача номеру ОСОБА_9 ;

- показання свідка ОСОБА_10 , згідно яких обвинувачений є її сусідом через стінку по будинку, живуть в одному дворі. Перед самою крадіжкою обвинувачений сидів п`яним на ганку будинку, і розмовляв по мобільному телефоні. Свідок перебувала поруч і почула як обвинувачений комусь розповідає про те, що у ОСОБА_5 є гроші, і остання кожного четверга та неділі їздить за товаром. Сестра обвинуваченого часто позичала гроші у потерпілої ОСОБА_5 . Про цю розмову свідок нікому не розповідала, тому що не придала цьому ніякого значення. Напередодні того дня, коли була скоєна крадіжка, в будинку обвинуваченого були поминки, свідок бачила, що до будинку заходить багато людей, але хто саме вона не знає;

- показання свідка ОСОБА_11 , який стверджує, що 04 березня 2017 року він разом з обвинуваченим, в його вдома, поминали сестру ОСОБА_8 та ночував в обвинуваченого, а наступного дня 05 березня вранці, близько сьомої години, пішов до себе додому. Обвинувачений говорив, що хоче влаштуватися на роботу, бо має складнощі з фінансами. Свідок з обвинуваченим їздили до м. Києва влаштовуватися на роботу, але домовитись про роботу не вдалося із-за судимостей. Того ж дня о 15-00 годині вирушили автобусом додому. Дати поїздки свідок не пам`ятає, приблизно на протязі тижня після поминок сестри Казанцева. Квитки на проїзд до м. Києва купував свідок, а у зворотну сторону купував обвинувачений. Свідок повідомив, що не бачив як обвинувачений з кимось зустрічався в його присутності;

- показання свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що у березні 2017 року, точної дати не пам`ятає, він з дружиною ОСОБА_5 повернулись додому, зайшовши до будинку помітили, що речі в кімнаті розкидані та викликали поліцію. В ході огляду виявили, що зникли грошові кошти в сумі 40000 (сорока тисяч) гривень номіналом по 500 (п`ятсот) гривень та 2100 (дві тисячі сто) доларів США. Свідку відомо, що на одній з викрадених купюр потерпілою було здійснено напис у вигляді номеру мобільного телефону їхньої знайомої, знайому знає наглядно. Останньому відомо, що потерпіла позичала грошові кошти сестрі обвинуваченого двічі. Вперше позичила в сумі 1000 (тисяча) гривень номіналом по 50 (п`ятдесят) та 100 (сто) гривень та вдруге потерпіла грошові кошти не встигла передати, оскільки сестра обвинуваченого померла. Свідок разом з потерпілою на протязі тривалого терміну систематично зранку в четвер та неділю відлучалися з дому;

- протокол огляду місця події від 05.03.2017 року (а.к.п. 156-162, т. 1), згідно якого під час огляду домоволодіння, за місцем проживання потерпілої, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено, що порядок речей у кімнатах будинку порушений: речі розкидані по підлозі, шухляди меблів розкриті. Вікна зачинені, візуальних пошкоджень на них не виявлено. При огляді господарського двору: з тильного боку будинку під вікном дальньої спальні знаходиться дерев`яний табурет, біля якого виявлено фрагменти двох слідів. Вилучені скляні дверцята тумби із зали, жіночу сумку, радіоприймач, до яких ймовірно торкалися зловмисники, відбитки пальців рук;

- протокол обшуку від 11.03.2017 року (а.к.п. 165-166, т. 1), згідно якого під час обшуку домоволодіння, за місцем проживання обвинуваченого, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено дві купюри по 500 грн., дві купюри по 200 грн., одна купюра 50 грн., одна купюра 20 грн., та дві купюри по 1 грн. і одна купюра 5 грн.;

- висновок судово-медичної експертизи №1052 від 19.08.2017 року (а.к.п. 190-195, т. 1), згідно якого цифровий запис, який розміщений на грошовій купюрі номіналом 500 гривень з серійним номером ЛВ 4217522, виконаний, ймовірно, ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КК України пособником є особа, яка сприяла вчиненню злочину: 1) порадами чи вказівками; 2) наданням засобів чи знарядь; 3) усуненням перешкод, - а так само особа, яка заздалегідь обіцяла: 4) переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом; 5) придбати чи збути такі предмети; 6) іншим чином сприяти приховуванню злочину.

Обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується, що він погодився своїми діями та порадами, за винагороду, сприяти скоєнню злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Сприяння вчиненню злочину порадами чи вказівками полягає в наданні іншим співучасникам інформації щодо найбільш прийнятних місця, часу, способів вчинення злочину та інших обставин, яка є необхідною для реалізації спільних злочинних намірів.

Аналізуючи докази сторони обвинувачення на підтвердження обставин злочину за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, суд приходить до висновку про відсутність достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили склад злочину.

Так, свідок ОСОБА_10 чула телефонну розмову між обвинуваченим та невідомою особою, та обвинувачений розповідав, що у ОСОБА_5 є гроші, і остання кожного четверга та неділі їздить за товаром.

Проте контекст розмови не відомий, чи розмовляв обвинувачений з крадіями досудовим розслідуванням не встановлено, хто здійснив крадіжку грошових коштів з домоволодіння потерпілої також не встановлено.

Також, вилучення під час обшуку 11.03.2017 року у обвинуваченого грошової купюри номіналом 500 грн. із записаним на ній телефонним номером спростовується показаннями самої потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні стверджувала, що за життя померлої сестри обвинуваченого (обвинувачений та його сестра проживали разом), неодноразово позичала їй грошові кошти.

Інших доказів, які б вказували, що 1) невстановлені в ході досудового розслідування особи, маючи на меті здійснення крадіжки чужого майна, звернулися до ОСОБА_8 з проханням вказати на особу, яка володіє значними грошовими коштами, щоб мати змогу в подальшому їх викрасти; 2) ОСОБА_8 , знаючи про намір крадіжки, вказав особам на свою сусідку ОСОБА_5 ; 3) ОСОБА_8 погодився своїми діями та порадами, за винагороду, сприяти скоєнню злочину, - стороною обвинувачення суду не надано.

Таким чином, достатніх та переконливих доказів, які б підтверджували обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України суду не надано, а надані докази, як вважає суд, є недостатніми для визнання винуватості особи. Сторона обвинувачення не довела винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Положеннями ст. 62 Конституції України, рекомендаціями Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства та Постанов Пленуму Верховного суду України з питань судового розгляду кримінальних справ при постановлені вироків» від 29 червня 1990 року (з наступними змінами та доповненнями), слідує, що в основу вироку можуть бути покладені достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви в справі, в тому числі, щодо зібраних фактичних даних, повинні тлумачитись на користь обвинувачених.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди в сумі 96889 грн. слід залишити без розгляду.

13.08.2018 року, близько 22 години, ОСОБА_8 , знаходячись у спальні будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , по АДРЕСА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому декілька ударів руками та дерев`яною палицею в область голови, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної черепно-лицевої травми, яка виражалась лінійним переломом кісток склепіння черепа зліва на рівні тім`яно-скроневої ділянки з подовженням його на основу черепа, крововиливами у простір між кістками склепіння черепа і твердою мозковою оболонкою (епідуральні гематоми) на рівні лівої тім`яно-скроневої ділянки та на рівні середньої черепної ямки основи черепа, що, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 164 від 26.09.2018 року, в комплексі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_8 , передбачена частиною 1 статті 121 КК України умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений на початку судового розгляду свою вину у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України не визнав повністю. Після дослідження доказів частково визнав свою вину за ч. 1 ст. 121 КК України. Показав, що 14.08.2018 року, у вечірній час він разом з ОСОБА_13 поїхав до будинку потерпілого ОСОБА_7 . Останній лежав на дивані, разом з ним в будинку знаходилася ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Що саме відбувалося в будинку обвинувачений не пам`ятає, оскільки в нього в той момент виникла біла гарячка.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 зі змісту яких він знайомий з обвинуваченим близько двох років, разом періодично розпивали спиртні напої. 13 серпня 2018 року він рубав дрова у сусідки. Після цього прийшов додому, де разом проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 , повечеряли та лягли спати. Близько 22:00 год. до будинку прийшов обвинувачений зі своєю співмешканкою ОСОБА_13 . Потерпілий спав, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_14 розбудила потерпілого, повідомивши, що прийшов обвинувачений. Обвинувачений підійшов до потерпілого, підсів на диван і запропонував здійснити крадіжку, але де саме не повідомив. Перед цим такі пропозиції від обвинуваченого вже надходили, і раніше вони разом здійснювали крадіжки, за що потерпілий був судимий. Потерпілий відмовився від пропозиції, після чого обвинувачений ударив кулаком потерпілого двічі в область лівої частини голови та брови, і той втратив свідомість. Потім обвинувачений наносив удари палицею в область голови, але потерпілий був без свідомості. Напередодні побиття обвинуваченим потерпілого, у останнього не було ніяких тілесних ушкоджень. Пізніше працівники швидкої допомоги забрали потерпілого до лікарні;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , зі змісту яких він возив машиною обвинуваченого із його співмешканкою до будинку ОСОБА_7 . На другий день свідку стало відомо, що між обвинуваченим та потерпілим сталася бійка;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , зі змісту яких 13 серпня 2018 року, близько 22:00 години до будинку, де свідок проживає разом з своїм співмешканцем ОСОБА_7 , увірвався обвинувачений з своєю співмешканкою ОСОБА_17 . Обвинувачений пішов до ОСОБА_18 та кричав на нього, щоб той вставав кудись їхати, на що останній відмовився, тоді обвинувачений почав бити ОСОБА_19 кулаками та топорищем. Потерпіла спостерігала за побиттям з іншої кімнати через отвір в стіні між кімнатами, та бачила як обвинувачений наніс два удари кулаком в обличчя та декілька ударів топорищем, потім свідок втекла з будинку. Свідок повернулася до будинку коли з будинку вийшли обвинувачений з ОСОБА_17 та від`їхали. Повернувшись до будинку вона побачила, що ОСОБА_20 був побитий та весь у крові. Свідок намагалась надати допомогу: зупинити кров. Близько сьомої години ранку пішла до сусіда на ім`я ОСОБА_21 , але не дійшла. Свідок на дорозі зустріла незнайому людину, яка викликала швидку та поліцію, оскільки свідок не мала телефону. Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_19 до побиття обвинуваченим не було;

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що свідок бачила як потерпілого ОСОБА_18 забирала швидка в серпні 2018 року, точної дати не пам`ятає. Свідок зустрічалась з потерпілим напередодні побиття вдень, потерпілий рубав дрова. Потерпілий був без видимих тілесних ушкоджень;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , за змістом яких він проживає навпроти потерпілого ОСОБА_18 та бачив його напередодні 13 серпня 2018 року на відстані близько 15-20 метрів, до потерпілого не підходив, свідок не бачив, щоб у потерпілого ОСОБА_19 були які-небудь тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 14.08.2018 року (а.к.п. 99-106, т. 2), згідно якого під час огляду 01.10.2017 року господарства, за місцем проживання потерпілого, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено у кімнатах будинку та на постільній білизні сліди речовини темно-бурого кольору, дерев`яну колодку довжиною 70 см., наволочку з подушки;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2018 року (а.к.п. 116-117, т. 2), згідно якого свідок ОСОБА_24 відтворювала дії та обставини події 13.08.2018 року щодо спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи №164 від 26.09.2018 року (а.к.п. 144-147, т. 2), згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді поєднаної черепно-лицевої травми, яка виражалась лінійним переломом кісток склепіння черепа зліва на рівні тім`яно-скроневої ділянки з подовженням його на основу черепа, крововиливами у простір між кістками склепіння черепа і твердою мозковою оболонкою (епідуральні гематоми) на рівні лівої тім`яно-скроневої ділянки та на рівні середньої черепної ямки основи черепа, що, в комплексі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя;

- протоколом про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 20.08.2018 року (а.к.п. 179, т. 2), згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 повідомив третю особу, що вдарив поліном по голові людину, і та знаходиться в реанімації;

- висновком судово-психіатричної експертизи №477 від 04.09.2018 року (а.к.п. 79-82, т. 2), згідно якого у обвинуваченого на час кримінального правопорушення та на час судово-психіатричного дослідження психічних розладів і тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено, за своїм психічним станом він міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України. Досліджені документи та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, і в своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Невизнання винуватості обвинуваченим на початку судового розгляду, посилаючись на провал у пам`яті через білу гарячку (спростовується висновком судово-психіатричної експертизи №477 від 04.09.2018 року), та часткове визнання своєї вини обвинуваченим після дослідження всіх доказів, суд вважає позицією сторони захисту направленою на пом`якшення становища обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні.

Проте з обвинувачення слід виключити обставину про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину. Обставина, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, не визнана обвинуваченим, та не підтверджена достовірними, належними та допустимими доказами.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив умисний злочин, який відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Суд відкидає доводи захисника, що обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, оскільки обвинувачений не заявив про це під час судового розгляду. Також, визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий за злочини проти власності, злочин у сфері обігу наркотичних засобів, злочин проти здоров`я особи, судимість яких не знята та не погашена у встановленому законом порядку, під час іспитового строку на шлях виправлення не став, натомість скоїв новий злочин, що характеризує обвинуваченого з негативної сторони. Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, та ризик небезпеки для суспільства органом пробації оцінений як високий.

З урахуванням зазначених обставин та відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, призначивши покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 28.03.2018 року.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Час попереднього ув`язнення з 15 серпня 2018 року до вступу вироку в законну силу, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання за даним вироком обчислювати з 15 серпня 2018 року.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1731,80 грн. віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст.185 КК України визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Казанцева- ОСОБА_25 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 28.03.2018 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком сім років.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Час попереднього ув`язнення з 15 серпня 2018 року до вступу вироку в законну силу, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання за даним вироком обчислювати з 15 серпня 2018 року.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди в сумі 96889 грн. залишити без розгляду.

Речові докази: скляні дверцята тумби, жіночу сумку, радіоприймач - повернути ОСОБА_5 ; наволочку з подушки із слідами бурого кольору, дерев`яну колодку, довжиною 70 см., діаметром 9 см. знищити; грошову купюру номіналом 500 гривень з серійним номером ЛВ 4217522 повернути ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1731,80 грн. віднести на рахунок держави.

Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Головуючий суддя ОСОБА_1