Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/827/19
У Х В А Л А
02 лютого 2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батуми, Республіки Грузія, громадянина Грузії, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого мотористом в грецькій компанії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2019р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 ході досудового розслідування встановлено, що в середині жовтня 2018 року, більш точного часу та дати органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_10 , який перебуває в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 в сумі 20 000 грн. під приводом повернення неіснуючого боргу шляхом вимагання.
З цією метою до реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_10 залучив своїх знайомих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14
31.01.2019р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , достовірно знаючи про те, що у потерпілого ОСОБА_11 цього дня має відбутися судове засідання у Заводському суді м. Миколаєва,на автомобілі служби таксі «994» м. Миколаєва прибули до вказаного суду та стали чекати виходу ОСОБА_11 із приміщення суду, перебуваючи в автомобілі таксі. Дочекавшись виходу ОСОБА_11 із приміщення суду, маючи умисел на його незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, маючи на меті залякування потерпілого та спонукання останнього до сплати неіснуючого боргу, наказали водію таксі розпочати рух автомобіля, фактично вказавши таксисту слідувати маршрутом слідування ОСОБА_11 . У момент перебування ОСОБА_11 неподалік РАЦСу Заводського району м. Миколаєва, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підійшли до нього. При цьому ОСОБА_12 став спереду ОСОБА_11 , а ОСОБА_13 позаду нього, фактично обмеживши можливість пересування останнього. Знаходячись позаду потерпілого, ОСОБА_13 наніс один удар кулаком руки в область попереку ОСОБА_11 та із погрозою застосування фізичного насильства, наказав ОСОБА_11 пройти та сісти до очікуючого на них автомобілю таксі. Достовірно знаючи про те, що в автомобілі таксі не відчиняються задні ліві дверцята, ОСОБА_13 наказав ОСОБА_11 сісти до автомобілю першим біля вказаних дверей, а сам сів поряд , тим самим обмеживши можливість ОСОБА_11 самостійно вийти з автомобіля.
Після цього, ОСОБА_12 наказав таксисту їхати за адресою, з якої раніше він їх забрав по вул. Севастопольській, 9. За ходом руху ОСОБА_12 попросив таксиста зупинити автомобіль приблизно за 20 метрів до зазначеної адреси, після чого розрахувався з водієм та разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 покинув автомобіль таксі. В подальшому, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наказали ОСОБА_11 під погрозою вбивства та застосування насильства рухатись до визначеної адреси по вул. Севастопольській, 9. Зайшовши до будинку, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 наказали ОСОБА_11 піднятися в кімнату на другому поверсі будинку, де вже знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_15 .
Знаходячись в кімнаті, ОСОБА_12 наказав ОСОБА_11 сісти на диван. Після чого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 стали по черзі наносити удари руками та ногами по тулубу та голові ОСОБА_11 , завдаючи останньому фізичних страждань. Одночасно з побиттям, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 висловлювали на адресу потерпілоговимоги передачі грошових коштів у сумі 20 000 грн. в якості повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_10 та погрози вбивством у разі невиконання вимог.

Після цього ОСОБА_12 за допомогою мобільного телефону здійснив відео дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_10 та повідомив останньому, що згідно раніше розробленого плану, він спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 силою утримують ОСОБА_11 та нанесли йому тілесні ушкодження, змушуючи повернути неіснуючий борг. В подальшому ОСОБА_12 передав мобільний телефон ОСОБА_11 для спілкування з ОСОБА_10 , під час якого останній висловив на адресу потерпілого погрозу продовження застосування до нього насильства у разі відмови виконати вимоги щодо сплати неіснуючого боргу.
В результаті вказаних злочинних дій потерпілому ОСОБА_11 нанесено тілесні ушкодження у вигляді забій м`яких тканин голови лівої лобно - орбітальної області, гематома лівої верхньої повіки.
Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, як у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілого та у незаконному позбавленні волі потерпілого, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, яке супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушеннях є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.12.2018р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.01.2019р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 31.01.2019р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 01.02.2019р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01.02.2019р.; матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000450 відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника, який просив обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, доходжу до висновку щодо існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого та свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, не має постійного місця проживання на території України, не має міцних соціальних зв`язків, житло винаймає, на праві власності житла не має, вказує на те, що є студентом НУК ім. Макарова, однак суду не було представлено жодного документу на підтвердження вказаного факту, що ставить під сумнів дійсність мети перебування на території України.
Слідчий суддя приходить до висновку, що зазначеним ризикам не можуть запобігти інші більш м`які запобіжні заходи, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків; - особиста порука, оскільки, у слідчого судді відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - застава, оскільки, під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України; - домашній арешт, оскільки, ОСОБА_7 не має власного житла, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак вже уклав договір оренди житла за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином, має місце не визначеність місце проживання підозрюваного.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати на строк до 01.04.2019р. до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, яка не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1