Справа № 589/797/16-к
Провадження № 1-кс/589/2610/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2018 року до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ФОП ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000110, а саме на: два фасувальні апарати для насіння, кожен з яких обладнаний блоком управління ПНВП «Промприлад» ТРЦ02; прилад для клеєння упаковок; прилад для різки упаковок; піч для смаження насіння, яка обладнана блоком управління ПНВП «Промприлад» ТРЦ02.
В обґрунтування клопотання зазначив, що з моменту арешту майна минуло близько двох років, у кримінальному провадженні проведено всі необхідні експертизи, а тому доцільність арешту майна станом на сьогодні відпала. Крім того, адвокат вказав, що при розгляді аналогічного клопотання про скасування арешту майна від 08 жовтня 2018 року, прокурор в судовому засіданні пояснив, що розслідування у вказаному кримінальному провадженні буде завершено та справа буде спрямована до суду.
В судовому засіданні адвокат підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор також підтримав клопотання адвоката. Вказав, що на даний момент у кримінальному провадженні відпала необхідність у арешті майна. Завершення розслідування у кримінальному провадженні та направлення до суду найближчим часом не планується.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження в частині, що стосується доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
В провадженні Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 229 КК України.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за заявою потерпілого ОСОБА_6 про те, що ФОП ОСОБА_5 за відсутності на те згоди власника, у супереч вимог ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», використовувала об`єкт інтелектуальної власності, який належить ФОП ОСОБА_6 .
Згідно висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_7 №6539 від 27.11.2015, нанесене на упаковці зі смаженим насінням «Золоте мишеня» (виробник ФОП ОСОБА_5 ) зображення є схожим до ступеню змішування зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , що може призвести до введення в оману споживача щодо виробника.
Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2016 року в межах зазначеного кримінального провадження накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 10 лютого 2016 року на території виробничої бази за адресою АДРЕСА_1 , на якій виготовлялася продукція (смажене насіння) ФОП ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2018 року за клопотання адвоката було скасовано арешт майна в частині заборони ОСОБА_8 та ОСОБА_5 користуватися майном.
Розглядаючи питання про доцільність подальшого збереження дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України, внесено до ЄРДР в січні 2015 року.
З цього часу жодній особі не повідомлено про підозру.
Арешт майна, про скасування якого ставиться питання, триває більш ніж два з половиною роки. При цьому в матеріалах справи відсутні дані про те, що існує необхідність у проведення будь-яких слідчих чи процесуальних дій з цим майно. Більше року у справі не проведено жодної слідчої дії.
При цьому в судовому засіданні прокурор зазначив, що орган досудового розслідування на даний час не зібрав достатньо доказів не лише для направлення обвинувального акту до суду, а й для повідомлення особі про підозру. І найближчим часом відповідні дії не планується вчиняти.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння особою належним їй майном, у зв`язку з чим вважає доцільним в порядку ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
На переконання слідчого судді подальше обмеження права власності буде нічим іншим як порушенням верховенства права, надмірним, непропорційним тягарем для особи та матиме ознаки свавілля з боку державних органів.
Керуючись ст.170, 174, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2016 року на: два фасувальних апарати для насіння, кожен з яких обладнаний блоком управління ПНВП «Промприлад» ТРЦ02; прилад для клеєння упаковок; прилад для різки упаковок; піч для смаження насіння, яка обладнана блоком управління ПНВП «Промприлад» ТРЦ02.
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1