Справа № 461/9493/18
Провадження № 1-кс/461/966/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 Галицький районний суду м. Львова в складі слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000524 від 25.09.2018 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 25.09.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.5 ст.191 КК України. З відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомо, що службові особи суб`єктів господарювання зловживаючи службовим становищем, умисно, з метою власного збагаченням, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби здійснили розкрадання бюджетних коштів, що спричинило тяжкі наслідки.

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на вилучені 31.01.2019 під час обшуку в нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_5 , сертифікат відповідності серії ВГ №JA6-17 на вироби бетонні тротуарні неармовані, з додатками на 14 аркушах; мобільний телефон «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 з СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , наданий ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що вилучені на підставі ухвали суду про надання дозволу на проведення обшуку документи та речі, що перелічені вище мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містити інформацію про обставини його вчинення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення вище перелічених документів до матеріалів кримінального провадження з метою використання їх у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до них, недопущення їх відчуження, зміни або знищення.

Вказані вище речі, вилучені під час проведення обшуку мають значення тимчасово вилученого майна та 31 січня 2019 року визнані речовими доказами у даному кримінального провадженні.

Слідчий в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без виклику осіб, яким належить майно.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення , забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що з метою збереження речових доказів, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 - задоволити.

Накласти арешт на вилучені 31.01.2019 під час обшуку в нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_5 , сертифікат відповідності серії ВГ №JA6-17 на вироби бетонні тротуарні неармовані, з додатками на 14 аркушах; мобільний телефон «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 з СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , наданий ОСОБА_5 .

Ухвала про накладення арешту на майно виконується негайно.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду, в порядку, передбаченому ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1