Справа № 203/4394/17
Провадження № 1-кп/0203/204/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 17.09.2017 року,відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозове, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:12.12.2016 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.187КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 21.03.2017 звільнений із Жовтоводської ВК Дніпропетровської області № 26 у зв`язку із відбуттям строку покарання;10 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17.09.2017, близько о 12 год. 50 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в західному залі очікування залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, Центральний район, пл. Вокзальна, 11, побачив, раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який спав на лавці, у якого на плечі висіла чоловіча сумка, та керуючись злочинним умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, визначив предметом свого злочинного посягання майно що належить останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підсів до потерпілого ОСОБА_6 , після чого потягнувся до сумки потерпілого, відкрив її та здійснив крадіжку майна потерпілого, а саме: гаманця з грошовими коштами в сумі 70 гривень, мобільного телефону марки Nomi І508, вартістю 1230 гривень 00 копійки, посвідчення на ім`я ОСОБА_6 та банківська картка ВТБ-банку, та поклав його до своєї сумки. Далі ОСОБА_5 з викраденим майном вийшов з залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень 00 копійок.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 17.09.2017, близько о 12 год. 50 хв., знаходячись в західному залі очікування залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, підсів до потерпілого ОСОБА_6 ,який спав, після чого з його сумки викрав гаманець з грошовими коштами в сумі 70 гривень, мобільний телефон марки Nomi І508, посвідчення на ім`я ОСОБА_6 та банківська картка ВТБ-банку, яке переклав до своєї сумки, після чого вийшов з залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, та розпорядився майном на власний розсуд.
Крім повного визнання, винуватість ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами:

?Проколом огляду місця події від 17.09.2017 року(а.к.п.6-9)

?Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення(а.к.п.10)

?Протоколом огляду предмету від 17.09.2017 року, яким оглянуто відеозапис з камери відео спостереження залу очікування залізничного вокзалу ст.Дніпро-Головний(а.к.п.20-30)

?Протоколом огляду місця події від 19.09.2017 року, за яким оглянуто пропуск на ім`я ОСОБА_7 (а.к.п.33-37)

?Протоколом огляду деталей мобільного телефону NOMI i508(а.к.п.41-42)

?Висновком товарознавчої експертизи № 14/12.1/1016 від 17.10.2017 року, за якою вартість мобільного телефону NOMI i508 станом на 17.09.2017 року могла складати 1230,00 гривень.

Оцінюючи всі надані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.
ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря психіатра. За висновком судово-психіатричної експертизи № 293 від 10.11.2017 року ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або хворобливим станом психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав та на теперішній час не страждає. За своїм психічним станом на той період часу та на теперішній час він міг віддавати звіт у своїх діях та керувати ними.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
З таких підстав, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства та має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення до засудження вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року, при остаточному призначенні покарання слід застосувати ч.4 ст.70 КК України.
Судові витрати в розмірі 593 гривні 22 копійки за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
суд -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення призначеного менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року, остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 21 вересня 2017 року.

Речові докази: DVD-R диски з відеозаписом, який міститься в матеріалах кримінального провадження залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження, пластиковий попуск та паперовий результат флюорографії на ім`я ОСОБА_6 , деталі мобільного телефону марки Nomi І508, які передані під зберігаючу розписку потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1