УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/14/19

Провадження № 1-кс/568/6/19

11 січня 2019 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення поліції
Дубенського відділу поліції ГУНП
в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Радивилівського районного суду Рівненської області клопотання слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Радивилівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000008 (ЄРДР від 07.01.2019 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-

встановив:
СВ Радивилівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000008 (ЄРДР від 07.01.2019 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне, що 06.01.2019 близько 20 год. ОСОБА_5 , 2003 року народження, за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 у приміщенні кухні отримав за невстановлених обставин тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення передньої поверхні правого передпліччя, непроникаюче поранення задньої поверхні правої половини грудної клітки.

07 січня 2019 року о 01 год. 00 хв. було проведено огляд місця події, саме, господарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , під час проведення огляду було виявлено та вилучено у приміщенні кухні даного господарства резиновий тапочок із плямами бурого кольору, резиновий чобіт із плямами бурого кольору, чорний гольф із плямами бурого кольору, три металевих предмети зовні схожих на дріб, один патрон.

У даному кримінальному провадженні постановою слідчого СВ Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 07.01.2019 р., визнані речовими доказами резиновий тапочок із плямами бурого кольору, резиновий чобіт із плямами бурого кольору, чорний гольф із плямами бурого кольору, три металевих предмети зовні схожих на дріб, один патрон, визнано речовим доказом.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку з тим, що вказане майно має значення для кримінального провадження, зокрема необхідне для призначення та проведення експертизи спеціальних хімічних речових, виникла необхідність в накладені арешту на вказане майно, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

В даному випадку виявлені під час огляду житлового господарства, що в с. Коритне, Радивилівського району, Рівненської області предмети підшукані, пристосовані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч. 1 і 2 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна, яке має ознаки речового доказу є самостійною правовою підставою для арешту майна, та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
У кримінальному провадженні виявлені під час огляду житлового господарства, що в с. Коритне, Радивилівського району, Рівненської області предмети - підшукані, пристосовані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, у зв`язку з чим, виникла необхідність для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення на них арешту, для забезпечення належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні.

На думку слідчого, вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та мають суттєве значення для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 07.01.2019 р., та згідно ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, якщо маються достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий й звернувся з цим клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були првідомлені належним чином.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:

Відповідно до витягу з кримінального провадження від 07.01.2019 року за № 0000008 до ЄРДР 07.01.2019 р. внесено відомості за ст. 128 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події в господарстві АДРЕСА_1 , під час проведення огляду було вилучено:

-резиновий тапочок із плямами бурого кольору;

-резиновий чобіт із плямами бурого кольору;

-чорний гольф із плямами бурого кольору;

-три металевих предмети зовні схожих на дріб;

-один патрон.

Постановою від 07.01.2019 року слідчого СВ Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 вище зазначені предмети визнані речовими доказами.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України. Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучено під час огляду місця події.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається, зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки виявлене та вилучене майно має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
клопотання слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Радивилівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000008 (ЄРДР від 07.01.2019 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України задовольнити.

Накласти арешт на предмети, виявлені та вилучені 07.01.2019 року в ході огляду місця події, а саме території підсобного приміщення за адресою АДРЕСА_1 , речі:

-резиновий тапочок із плямами бурого кольору;

-резиновий чобіт із плямами бурого кольору;

-чорний гольф із плямами бурого кольору;

-три металевих предмети зовні схожих на дріб;

-один патрон

та передати для зберігання в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1