В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

судді - ОСОБА_1 ,

з участю прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 000471 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 15 липня 2017 року приблизно о 21 годині, точного часу судом не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у власному будинку АДРЕСА_1 , в одній кімнаті із ОСОБА_3 , 1940 року народження, яка сиділа на кріслі, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, оголив свій статевий орган, погрожуючи застосуванням насильства, схопив потерпілу за руки та використовуючи її безпорадний стан, повалив її на ліжко, де задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом орально. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синців на поверхні правої кисті, на передній поверхні правого передпліччя, на зовнішній поверхні середньої третини правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КК України ( в редакції на момент вчинення злочину).

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, від дачі показань відмовився.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, роз`яснивши учасникам зміст ст. 349 КПК України, обмежився оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Докази по справі не досліджувалися в зв`язку з тим, що суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження тих доказів, які ніким не оспорюються, при цьому учасникам судового розгляду було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.153 КК України ( в редакції станом на момент вчинення злочину) визначена вірно, оскільки він задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, компрометуючих матеріалів на нього сільська рада за місцем проживання не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий. Крім цього суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Суд також приймає до уваги думку потерпілої, яка пояснила, що пробачила ОСОБА_4 , претензій до нього не має та погоджується з думкою прокурора щодо можливості звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

В зв`язку з вище викладеним, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті особливої частини КК України ( в редакції станом на 15.07.2017 року) у вигляді позбавлення волі.

При встановленні вини ОСОБА_4 та призначенні йому покарання суд враховує вимоги ст. 4 КК України щодо того, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, а тому оскільки стаття 153 КК України на даний час викладена в новій редакції, суд застосовує редакцію станом на момент вчинення злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, щиро розкаюється у вчиненому правпорушенні, вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених відповідно до пунктів 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

При цьому суд не приймає до уваги надану досудову доповідь, згідно якої провідний інспектор Кобеляцького районного відділу дійшла висновку про неможливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, оскільки встановлені під час підготовки дані не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що обвинувачений на даний час є не судимим, однак органом пробації враховані судимості, які на даний час погашені. Крім цього, представником органу пробації зазначено, що згідно даний сільської ради, за місцем проживання обвинуваченого, останній веде аморальнимй спосіб життя, однак суду надані відомості що компроментуючі матеріали на ОСОБА_4 за місцем його проживання відсутні.

Оскільки судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, то обраний відносно нього запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою слід скасувати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 скасувати та звільнити його з під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання період затримання та перебування під вартою з часу його затримання: 20 грудня 2018 року по 15 лютого 2018 року, відповідно до ст.72 КК України.

Речові докази по справі:

- труси ОСОБА_4 , чоловічу сорочку, наволочку та простирадло, які передані на збереження в камеру схову Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_4 ;

- жіночий платок, який переданий на збереження в камеру схову Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_3 ;

- залишки тумпфера та марлевого тампону ОСОБА_4 і контроль до нього, які передані на збереження в камеру схову Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя