Справа № 346/1176/17
Провадження № 1-кп/346/32/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Коломия в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 199 ч. 2 КК України,-
в с т а н о в и в:
В провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 199 ч. 2 КК України.
Ухвалами Коломийського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді триманні під вартою, зокрема ухвалою суду від 22.11.2018 року продовжено запобіжний захід по 21 січня 2019 р.
В судовому засіданні прокурор уточнив подане ним клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України,котрі на даний час існують,а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, окрім того важливим фактором є те, що він є громадянином іншої держави та в Україні постійного місця проживання не має; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу обвинувачення покладаються показання свідків, а також висновки судових експертиз. Об"єктивною причиною існування даних ризиків є те, що судом ще не досліжені письмові докази в даному кримінальному провадженні, не допитано обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, і в свою чергу підтримали подане ними письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на цей час триває стадія дослідження доказів, яких прокурором долучено до матеріалів справи; не має наміру вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, бо жодних кримінальних правопорушень він не вчиняв. Додані до клопотання документи вказують на нові обставини, які не розглядались судом при здійсненні судового контролю у вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , та які вказують на те, що ОСОБА_9 має високі моральні якості та добре характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, є батьком неповнолітньої дитини та перебуває у шлюбі, має місце проживання та намір проживати в Україні, оскільки має місце роботи, а наступне продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу з підстав того, що заявлені ризики існують і на даний час вони не зменшились, спростовується матеріалами провадження. У справі допитано свідків, а матеріали кримінального провадження долучено прокурором до справи та перебувають у суді, що з доповненням справи документами про особу ОСОБА_9 вказує на зменшення тих ризиків, які були підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що достатнім стримуючим заходом неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_9 буде особисте зобов`язання.
Крім того обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що в Білорусії займається підприємницькою діяльністю, бажає проживати на території Украни і зміцнювати її економіку, має на утриманні неповнолітню дитину, сім"ю, є учасником ЧАЕС. Просить змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов"язання, а в разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - зменшити розмір застави.
Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо зменшення розміру застави.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_12 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.
Вивчивши клопотання та надані матеріали, заслухавши пояснення учасників судового розгляду суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 331 КПК України також передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов язків. Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5ст. 182 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Судом встановлено, що в ухвалах слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016р., під час обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування щодо обвинуваченого більш м"якого запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.
Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.
Тривалий розгляд справи не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 оскільки термін розгляду справи пов`язаний з її складністю та процесуальною поведінкою учасників процесу.
Одночасно використовуючи ст. 28 КПК України, суд констатує, що під час розгляду даного кримінального провадження кожна процесуальна дія та процесуальне рішення виконуються та приймаються в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Так, на думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.
Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України на даний час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ.
Аналізуючи вимоги норм, викладених в ст. 199 КПК України, суд доходить висновку, що вирішуючи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на стадії судового розгляду кримінального провадження прокурор повинен довести суду, на який безпосередньо покладено обов`язок вирішення цього питання, що заявлений раніше ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, при цьому навести обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При недоведенні прокурором вказаних обставин суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

В зв`язку з тим, що до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо завершити судовий розгляд кримінального провадження, то слід вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують .
При вирішенні заявлених клопотань суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 є громадянином іншої держави, що судовий розгляд не завершено, не досліджено докази у справі, останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину за вчинення якого винні особи караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу і таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З врахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих йому діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення в тому числі дослідження письмових та речових доказів, що у Стрийському міськрайонному суді Львівської області перебуває на розгляді кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.199 КК України, тому існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, то суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
На переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, що обумовлено необхідністю завершення судового розслідування у кримінальному провадженні та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з триманням під вартою на більш м"який запобіжний захід, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, що судовий розгляд справи не завершений, не досліджено докази по справі.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати його під вартою, ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не перестали існувати, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченому як тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, а саме особисте зобов`язання, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Згідно матеріалів справи вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року з можливістю внесення застави. Згідно цієї ухвали застава визначена - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, суд враховує те, що із долучених захисником Дубина до матеріалів справи документів вбачається, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_9 перебуває у зареєстрованому шлюбі, позитивно характеризується за місцем проживання в Республіці Білорусь, є потерпілим від катастрофи на ЧАЕС, що батько обвинуваченого ОСОБА_14 , 1946 року народження є інвалідом першої групи, а також, навність нотаріально засвідченої згоди ОСОБА_15 на проживання в належній йому квартирі АДРЕСА_1 обвинуваченого Рєженок та гарантійного листа ТОВ "Атлетичний клуб" про зобов язання прийняти Рєженок на роботу адміністратором в ТОВ "Атлетичний клуб" з оплатою його праці згідно штатного розкладу, то суд вважає недоведеними обґрунтування захисника ОСОБА_7 щодо можливої зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_9 , однак на підставі наведеного, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_9 , інших даних про його особу та зменшення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що визначений розмір застави є не підйомним для обвинуваченого, тому вважає за можливе зменшити розмір застави, визначений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15.03.2017 року в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму, що буде помірним для обвинуваченого ОСОБА_9 із врахуванням вимог ст.182 КПК України, думки захисника, тому клопотання обвинуваченого задовільнити частково.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131-132,177,178, 179, 183,197,203,331 КПК України ,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовільнити.
Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів - по 17 березня 2019 року.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов язання - відмовити.
Зменшити розмір застави, встановленого обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року, та визначити у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 76 840 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений, заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом строку дії ухвали.
У разі внесення застави у вказаному розмірі обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується: прибувати до суду, прокурора за кожною вимогою; не відлучатись за межі м.Київ без дозволу суду, повідомляти суд, прокурора про зміну місця проживання, роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу; при цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень; застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на Коломийську місцеву прокуратуру.
Визначені обов язки в резолютивній частині даної ухвали покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк не більше 2 місяців з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1