Провадження № 1-кп/638/873/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001362 від 28.10.2017 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 24 вересня 2017 року, близько 03 години 15 хвилин, керував технічно справним автомобілем марки « Renault Kangoo » реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по вул. О. Яроша зі сторони вул. Шекспіра у напрямку вул. Сергія Єсеніна в Шевченківському районі м. Харкова, зі швидкістю близько 80 км/год.

Під час руху по вказаній вулиці, підсудний ОСОБА_3 , наближаючись до регульованого перехрестя з проспектом Науки, розташованим в Шевченківському районі м. Харкова, діючи необережно, не переконався у безпеці своїх дій, виїхав на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим грубо порушив вимоги п.п. 8.7.3.е), 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно до яких:

- п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення : е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;

-п.8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх не має - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів;

та допустив зіткнення з автомобілем марки «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час рухався по перехрещуваній проїзній частині на зелений для нього сигнал світлофора.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля марки « Renault Kangoo » реєстраційний номер НОМЕР_1 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, а саме : різані рани обличчя ( верхньої повіки лівого ока, лівою щоки, підборіддя ), в наслідок яких маються рубцові зміни на шкірі обличчя в ділянці лівої щоки та підборіддя, для усунення яких необхідне оперативне втручання (косметична операція) з висіченням рубцевих тканин та накладанням внутрішньо шкірних швів, тому ці ушкодження є непоправними та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою непоправного знівечення обличчя.

Порушення підсудним ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 8.7.3.е), 8.10 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками, а саме заподіяння потерпілої ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що він 24.09.2017, близько 03:15 години, керував технічно справним автомобілем марки « Renault Kangoo », в салоні якого знаходилась пасажир потерпіла ОСОБА_5 та рухався по вул. О. Яроша зі сторони вул. Шекспіра у напрямку вул. С.Єсеніна в м. Харкові. При зазначених в обвинувальному акті обставинах, він наближаючись до регульованого перехрестя з проспектом Науки, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, не переконався у безпеці своїх дій, виїхав на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем марки «Dacia Logan», під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час рухався по перехрещуваній проїзній частині на зелений для нього сигнал світлофора. Внаслідок ДТП пасажир його автомобіля потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження рани обличчя, у зв`язку з чим її була доставлена до лікарні. Вину визнає повністю, кається у скоєному.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним в повному обсязі дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, визнавши необхідним у судовому засіданні дослідити висновки комісійної судово медичної та судово автотехнічної експертиз та дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 .

З оголошеного і дослідженого у судовому засіданні висновку комісійної судово медичної експертизи № 08-62/2008 від 05.07.2018 вбачається, що при комісійної судово медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_5 виявлені різані рани обличчя ( верхньої повіки лівого ока, лівою щоки, підборіддя ), в наслідок яких маються рубцові зміни на шкірі обличчя, а саме в ділянці лівої щоки та підборіддя, для усунення яких необхідне оперативне втручання (косметична операція) з висіченням рубцевих тканин та накладанням внутрішньо шкірних швів, тому ці ушкодження є непоправними та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою непоправного знівечення обличчя.

Також з оголошеного та дослідженого у судовому засіданні висновку судово авто технічної експертизи № 1037/18 від 26.09.2018 вбачається, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки « Renault Kangoo » ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 8.7.3.е), 8.10 Правил дорожнього руху України. У діях водія ОСОБА_3 є невідповідність вимогам п.п. 8.7.3.е), 8.10 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми необережними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який не судимий в силу ст. 89 КК України, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, має відповідне посвідчення водія, під час керування зазначеним транспортним засобом перебував у тверезому стані, що підтверджується висновком КЗОЗ ОНД від 24.09.2017 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається : щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 286 ч. 2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , обставини за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення,враховуючи його щире каяття, а також те, що потерпіла ОСОБА_5 просить суд визначити міру кримінального покарання підсудному ОСОБА_3 не пов`язану з ізоляцією від суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, передбачена можливість застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк

Суд вважає за необхідне у відношенні підсудного ОСОБА_3 застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про його особу, відношення до вчиненого злочину.
Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 не обирався.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 100000 гривень.

В обґрунтування поданого цивільного позову потерпіла ОСОБА_5 зазначає, що в результаті злочинних дій підсудного її були заподіяні тілесні ушкодження, які є непоправними та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою непоправного знівечення обличчя, що приводить до її глибоких душевних та фізичних страждань. Внаслідок зазначених подій вона пережила сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через те, що її обличчя непоправно знівечено.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 цивільний позов визнав в повному обсязі, не заперечуючи проти стягнення на користь потерпілої зазначеної суми у відшкодування заподіяної ним моральної шкоди.

Приписами ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного злочину, так і розмір зазначеного цивільного позову, проти якого останній не заперечує, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі, стягнувши з підсудного ОСОБА_3 вказану суму на користь потерпілого, у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

При проведенні судово автотехнічної експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Харківським НДЕКЦ МВС України були витрачені кошти в розмірі 2288 гривень, які цільовим призначенням були виділені цій установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази : автомобілі марки « Renault Kangoo » реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернуті за належністю, відповідно, водіям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання на підставі цього закону, у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю - 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 :

- на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2288 гривень;

- на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 100000 гривень.

Речові докази : автомобілі марки « Renault Kangoo » реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити за належністю, відповідно, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1