Справа№ 340/778/18
Судове провадження № 1-кп/340/26/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2018 за №0000221, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Зеленче, Дунаєвецького району, Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей 2007, 2011, 2014 та 2018 років народження, раніше не судимого; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 , 07.12.2018, приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить приватному підприємцю ОСОБА_5 , умисно, тобто усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинивши злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та полягали в тому, що він, безпричинно виражався ненормативною лексикою в адресу персоналу даного закладу, а після зробленого зауваження власником бару ОСОБА_5 щодо припинення протиправної поведінки, продовжив свої протиправні дії намагаючись вдарити ОСОБА_5 , та вийшовши на вулицю, завдав одного удару ногою по вхідних металопластикових дверях магазину-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », внаслідок чого спричинив пошкодження у вигляді вилому сендвіч-панелі, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на суму 350,00 грн. Таким чином, скоїв злочин передбачений ч.1 ст.296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні злочину визнав частково. Суду показав, що 07.12.2018 приблизно о 17.00 год., ідучи з роботи повернув в кафе, що належить ОСОБА_5 . Оскільки він був випивший, вона заборонила працівниці обслуговувати його. Однак, він настоював на тому, щоб його все таки обслужили, в результаті чого виникла сварка, в ході якої він розлютившись вийшов на вулицю, і копнув двері, внаслідок чого пошкодив панель внизу. Після цього, він поїхав додому, а через декілька днів дізнався, що відносно нього порушено кримінальне провадження. Цивільний позов визнав частково, а саме: повністю визнає розмір завданої матеріальної шкоди в розмірі 350 грн., та частково розмір моральної шкоди, а всього в сумі 2000 грн. В той же час не визнав обставин про те, що він намагався побити потерпілу, оскільки такого наміру він не мав, і таких дій не вчиняв, а тому просить суворо не карати.

Не зважаючи на частковість визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному доводиться наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що 07.12.2018 до належного їй бару-магазину «Карпати» прийшов ОСОБА_4 , вона в цей час знаходилась в магазині. До неї підійшла працівниця ОСОБА_6 , яка попросила зайти до приміщення кухні щоб допомогти вигнати ОСОБА_4 , який заважав працювати. Коли вона прийшла, ОСОБА_4 знаходився на кухні, розмахував руками та щось розповідав. Однак, після того, як вона попросила його вийти, він почав агресивно висловлюватись в її сторону, сказав що може і побити. Потім у вузькому коридорі перегородив їй дорогу та притиснув до стінки. Хлопці, які прийшли з ним, почали забирати його, внаслідок чого він розлютився ще більше, схопив стілець, який хотів кинути в її сторону, однак йому перешкодили це зробити. Після цього, він почав копати ногами інші стільці та стіл. Вона пішла в магазин, щоб взяти телефон та викликати поліцію. Як розгорталися події в подальшому, вона не бачила, однак пізніше з камер відеоспостереження бачила, що обвинувачений вийшов на вулицю, але потім знову намагався зайти назад в магазин, але його не пускали, і тоді він завдав удар ногою по вхідних пластикових дверях та виламав сендвіч-панель. Крім цього вказала, що внаслідок дій обвинуваченого їй заподіяна матеріальна шкода в сумі 350 грн., вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна, а також моральна шкода, яку вона оцінює в сумі 10 тис.грн., оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого вона пережила сильне нервове потрясіння, була змушена на 3 год. зупинити роботу закладу, в подальшому приймала медикаментозне лікування внаслідок різкого погіршення стану здоров`я. А тому просить цивільний позов задовольнити.

Показами свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що 07.12.2018 вона перебувала на роботі в приміщенні магазину-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить приватному підприємцю ОСОБА_5 . До вказаного закладу прийшов ОСОБА_4 , який зайшов до неї на кухню та став заважати працювати. Вона одразу покликала власницю бару, яка стала виганяти обвинуваченого з закладу, а той відмовлявся виходити. В подальшому вона вийшла в зал бару, звідки спостерігала, як обвинувачений та потерпіла перемістилися в коридор, де розмовляли на підвищених тонах. При цьому обвинувачений поводив себе агресивно, розмахував руками, а тому вона вийшла на вулицю покликати його брата, щоб той заспокоїв ОСОБА_4 . Брат став забирати обвинуваченого на вулицю, однак той виривався, не хотів йти, копав крісла та столи, намагався підняти та кинути кудись кріслом. Однак, потім його вивели на вулицю, а вони зачинили вхідні двері закладу на замок. Після цього обвинувачений намагався зайти в середину, однак двері були зачинені, а тому він копнув ногою по дверях вибивши їх частину.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.12.2018, згідно з яким ОСОБА_5 повідомила про вчинення щодо неї та інших працівників бару «Карпати» хуліганських дій ОСОБА_7 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2018 за участі ОСОБА_4 та понятих, в ході якого обвинувачений розказав та показав про обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема показав на місце виникнення конфлікту між ним та ОСОБА_5 в приміщенні кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після якого він вийшов на вулицю, а коли намагався повернутися в середину виявив зачинені двері, що його розлютило і він наніс удар ногою по вхідних дверях.

Також суд враховує, що стороною обвинувачення в якості доказу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення представлено речовий доказ лазерний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених при вході в приміщення магазину-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який оглянутий судом в ході судового розгляду з участю учасників кримінального провадження. Однак такий доказ судом не може бути взятий до уваги, як належний доказ у кримінальному провадженні відповідно до ст.85 КПК України, оскільки з оглянутого відеозапису не можливо встановити час та дату зафіксованих подій (в наданому записі міститься дата 12.08.2018, час фіксації між 16.00 та 18.00 год., а саме зображення є не чітким, не містить повного зображення учасників зафіксованих подій, а лише нижньої частини певних осіб, ідентифікувати яких не можливо. А тому, на переконання суду, вказаний речовий доказ не може встановлювати наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В той же час, не зважаючи на неналежність відеозапису з камер спостереження, як доказу у кримінальному провадженні, в сукупності досліджені інші докази в повній мірі доводять винуватість обвинуваченого у скоєному злочині, а його позиція про те, що він не намагався вдарити потерпілу спростовується показами потерпілої та свідка, з показів яких вбачається, що в приміщенні бару обвинувачений вчиняв агресивні хуліганські дії по відношенню до потерпілої, в тому числі намагався її і вдарити стільцем, однак свій умисел не зміг реалізувати внаслідок протидії інших осіб, в той же час продовжив здійснення своїх хуліганських дій в інший спосіб.

За таких обставин, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки він 07.12.2018 приблизно о 16.30 год., перебуваючи в приміщенні магазину-бару «Карпати» в смт Верховина, по вул. Гуцульського повстання, 1, Верховинського району, Івано-Франківської області, умисно, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання або обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. При цьому, запропонована слідством така пом`якшуюча обставина, як щире каяття, судом до уваги не приймається, оскільки в ході судового розгляду обвинувачений свою вину визнав частково.

Крім цього, суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках в наркологічному диспансері та в психіатра не перебуває, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей. Крім цього, згідно досудовою доповіддю органу пробації ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середня, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, а його особа не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті. Відповідно до ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення майнової шкоди слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_4 на її користь повну суму встановленого та доведеного розміру збитків внаслідок скоєння злочину, що становить 350 грн.

В частині стягнення моральної шкоди, суд відповідно до роз`яснень, наданих у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", враховуючи реальний обсяг моральних страждань, які потерпіла зазнала у зв`язку з пошкодженням майна та вчинення хуліганських дій щодо неї, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також того розміру відшкодування, який сам обвинувачений в судовому засіданні визнав, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілої 1650 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок (десять тисяч двісті гривень нуль копійок).

Цивільний позов ОСОБА_5 у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 350 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 1650 гривень 00 копійок, а всього в розмірі 2000 гривень 00 копійок (дві тисячі гривень нуль копійок).

Речовий доказ: лазерний диск із перекопійованим відеозаписом із камери відеонагляду, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1