Справа № 206/6825/18
Провадження № 1-кп/206/472/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018року Судова колегія Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участі прокурора - ОСОБА_5 , ,
захисників-адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 ,
- ОСОБА_9 ,
- ОСОБА_10 ,
розглянувши у залі суду в м. Дніпро у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, внесений 15.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
10.12.2018 року в провадження Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000756 відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року було призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за неможливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у зв`язку з допущеними технічними помилками, присутні у судовому засіданні обвинувачені та їх захисники - адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, в зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, мотивуючи тим, що акт підлягає поверненню прокурору для усунення суттєвих недоліків, оскільки останній не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисників, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
Тобто, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, як вбачається з обвинувального акту, слідчим зазначається, що всі троє обвинувачених, вступив в злочинну змову між собою, на автомобілі під керуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ( ОСОБА_11 ), прибули до складських приміщень, орендованих ТОВ « Компанія Платинум» - по вул. Молодогвардійській, 6 в. м. Дніпро де, відчинивши складське приміщення № 101, проникли до останнього, звідкіля викрали тютюнові вироби різних підприємств - виробників на загальну суму 546759,00 грн., що були вилучені 24.06.2018 року в ході обшуку по іншому кримінальному провадженню № 0001477 у ФОП « ОСОБА_12 », чим заподіяли матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_12 » на вказану суму.
Судова колегія зазначає, що правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак. Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Відсутність в обвинувальному акті конкретизованого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист.
Як вбачається з обвинувального акту вимоги ст. 291 КПК України при його складанні слідчим були порушені, зокрема в описовій частині обвинувального акту взагалі відсутнє посилання на час та місце скоєння злочину.
Крім того, ст.185 КК України має матеріальний склад злочину, тобто обов`язковою ознакою даного злочину є заподіяння матеріальної шкоди фізичній або юридичній особі.
Як вбачається з описової частини акту, слідчим зазначено, що збитки спричинені конкретній особі: фізичній особі підприємцю ОСОБА_12 , однак, виходячи з реєстру матеріалів досудового розслідування така особа допитана не була, процесуальний статус її не визначено, в обвинувальному акті зазначається, що потерпілих по справі не має, тоді як в п.п.47,49 реєстру зазначено, що доступ до матеріалів досудового розслідування надавався представнику потерпілого ОСОБА_13 та адвокату ОСОБА_14 (а.п.15) та на стадії досудового розслідування заявлений цивільний позов, таким чином органом досудового слідства порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК Укрїни, оскіьки не зазначені анкетні відомості потерпілих (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). В порушення ч. 2 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не долучений цивільний позов, заявлений на стадії досудового розслідування.
Крім того, слідчий зазначив кваліфікуючі ознаки скоєння даного кримінального правопорушення як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, в особливо великих розмірах ( ч.5 ст.185 КК України), разом з тим кваліфікуюча ознака як «скоєння злочину за попередньою змовою групою осіб» слідчим взагалі не зазначена.
Не конкретизоване обвинувачення порушує вимоги, зокрема, ст. 291 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимоги ЄСПЛ, які згідно ч. 2 ст. 1 КПК України, є частиною національного кримінально-процесуального законодавства України.
Так, наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008 року, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність, порушують право обвинувачених, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення чи кримінальних правопорушень особа обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинувачених на захист.
А не визначення кола осіб, яким даним злочином заподіяно шкоду, унеможливлює їм доступ до справедливого суду за захистом своїх прав.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Разом з цим вимогами ст.338 КПК України передбачена можливість зміни прокурором обвинувачення під час судового розгляду. Однак, оскільки вказане порушення законодавства виявлено при надходженні матеріалів до суду, то воно повинно бути усунутим прокурором безпосередньо при виявленні, а не приводити до затягування судового розгляду, тим самим порушуючи принцип загальних засад кримінального провадження, і зокрема п.21статті 7 КПК України щодо розумності строків.
Таким чином, на думку суду, допущені прокурором недоліки є суттєвими та унеможливлюють призначення справи до судового розгляду, а тому обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 293, ч.3 п.3 ст. 314 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні 0000756 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, повернути прокурору першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, в термін, визначений п. 2 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3