Справа № 638/7725/18
Провадження № 1-кп/638/756/19
УХВАЛА
іменем України
15 січня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши кримінальному провадженні № 0005382 від 01.09.2016 за обвинуваченням : ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кабулеті, Грузія, громадянина України, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , який перебуває в цивільному шлюбі, має незакінчену середню освіту, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, має неповнолітню дитину сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , невійськовозобов`язаного, на території України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185.ч.1 ст. 262.ч.1 ст. 262 КК України,-

в с т а н о в и в :
В провадження колегії суддів Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , зазначив, що ризики не зникли, тому інший запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_7 повідомлено про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності із застосуванням насильства та погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, у зв`язку з чим при обранні більш м`якого запобіжного заходу ані ж тримання під вартою він може спробувати переховуватися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти вказаного клопотання та повідомив, що не має намірів переховуватися від суду, акцентував увагу на тому, що він більше року утримується під вартою.
Захисник ОСОБА_6 надав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на будь- який інший не пов`язаний з триманням під вартою, послався на практику ЄСПЛ у вказаному питанні. Просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_7 тримається під вартою, що погіршує його психологічний стан. Просив допитати потерпілу ОСОБА_9 в якості свідка за обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, де просила розгляд вказаного кримінального провадження проводити за її відсутності.
Потеплілі в судове засідання не з`явились.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Натомість клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу колегія суддів вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів судового розслідування, чинити перепони встановленню істини під час судового слідства, а також, знаходячись на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, вплинути на свідків та потерпілих. Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу колегія суддів також враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у обвинуваченого постійного міста роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стану обвинуваченого, наявність чи відсутність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Беручи до уваги те, що обвинувачений може переховуватись від органів судового розслідування та незаконно впливати на свідків, потерпілих вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1, п. 3, п.5. ч.1 ст. 177 КПК України, а також зазначає, що вони продовжують існувати.

Під час розгляду клопотання колегією суддів вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.3 п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 не працює, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, колегія суддів продовжує для ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою. Вказані ризики- є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 в частині виклику та допиту в якості свідка потерпілої ОСОБА_9 не може бути задоволене, так як процесуальний статус останньої визначений, як потерпіла. Приписи КПК України не передбачають допиту потерпілої в якості свідка, за аналогією ЦПК України.

Відповідно до п. 1ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 369 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Продовжити відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів - до 15 березня 2019 року до 17 години 00 хвилин, задовольнивши клопотання прокурора та відмовивши в задоволенні клопотання захисникові ОСОБА_6 .

Ухвала остаточна.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3