Ухвала
10 травня 2019 року

м. Київ
справа № 711/44/18

провадження № 51-2180ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року щодо неї,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог та самі вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу встановлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Проте наведених положень процесуального закону засудженою не дотримано. Зокрема, у поданій скарзі не викладено обґрунтування заявленої вимоги про скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції на підставах, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, зважаючи на положення статей 407, 415 цього Кодексу.
Крім того, ОСОБА_4 не наведено обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, допущення ним таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове її скасування на згаданій підставі, з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК України у їх взаємозв`язку.
Поряд з цим, доводи скарги зводяться до неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Також ОСОБА_4 у касаційній скарзі неправильно зазначено її процесуальний статус, оскільки відповідно до ст. 43 вказаного Кодексу вона є засудженою, а не обвинуваченою.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року щодо неї залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3