Справа № 559/2347/17
Номер провадження 1-кс/559/736/2018
УХВАЛА
"20" листопада 2018 р. місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 31.10.2017 на тимчасово вилучене майно, змінивши порядок та умови його зберігання,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яке обґрунтовує наступнимю. 27 жовтня 2017 року приблизно о 15 год. працівниками Дубенського ВП по вул. Старій в м. Дубно, безпідставно, протиправно, всупереч вимог КПК України, вилучено належний йому автомобіль та майно - оздоблювальний матеріал. У подальшому, будучи введеним слідством в оману, слідчим суддею накладено арешт на вказане майно. На даний час, автомобіль повернуто, однак оздоблювальний матеріал (оброблене каміння бурштину кулькоподібної форми) не повернуто до цього часу. Наголошує, що жодних документів про вилучення майна чи його арешт слідчий йому умисно не надав. Належне майно, всупереч його волі, чомусь утримується стороною обвинувачення, що поставило ОСОБА_4 у вкрай скрутне матеріальне становище, оскільки він оздоблює картини, різного роду вироби образотворчого мистецтва, і вкладені ним кошти в своє ремесло є замороженими. Зазначена обставини лежить на ньому тяжким тягарем, адже він є єдиним годувальником у сім`ї, а вироблення творів мистецтва з вилученого матеріалу є основним і єдиним джерелом, доходу.

Вилучене слідчим майно, є приватною власністю, що підтверджується наявними в документами. Разом з тим, з часу вилучення майна та його арешту минув рік, кримінальне провадження не розслідується і жодні слідчі дії не проводяться, чим істотно порушено конституційне право на власність.

Власником вказаного майна, як зазначає ОСОБА_4 у своїй скарзі, він став на підставі належно укладеного правочину і тому є добросовісним набувачем.

Наголошує, що майно в нього вилучили безпідставно, будь-якій особі в даній справі про підозру у вчиненні злочину не повідомлялося.

На даний час, власність безпричинно перебуває в чужому незаконному володінні ось уже понад рік. За цей час працівники поліції мали можливість провести усі необхідні експертизи, слідчі дії та повернути майно власнику, однак його власність досі незаконно перебуває в поліції. Беручи до уваги те, що вказані умови не пристосовані для такого зберігання, а тому майно може бути приведено в непридатний для використання стан, воно втратить товарний вигляд, чим буде завдано колосальних збитків. Враховуючи ту обставину, що майно було вилучено багато часу назад, а також те, що означене місце є непристосованим для зберігання такого роду матеріалів, а тому належне майно підлягає поверненню мені як законному власнику з негайним скасуванням арешту. Згідно п. п. З, 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна (в новій редакції) від 27.08.2010 за № 51/401/649/471/23/125, речовими доказами згідно КПК України є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочині і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності. До вилучених з обігу належать: предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами. Таким чином, органом досудового розслідування достовірно встановлено, що вилучене в мене майно не відноситься до переліку предметів, які вилучені законом з обігу, а тому вважалося тимчасово вилученим майном до його арешту. Проте, вказане майно не може бути предметом арешту, оскільки не має жодного відношення до обставин, що є предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні, повідомлення про підозру у вчиненні злочину будь-якій особі в кримінальному провадженні не оголошено, даних, які б свідчили про можливість зникнення, втрати чи пошкодження арештованого майна не представлено, що в своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та зумовлює необхідність його скасування. Більше того, зазначена ухвала про арешт майна, на думку ОСОБА_4 протиправно винесена за відсутності власника, чим позбавлено його визначених законом прав.

Слідчий суддя при накладенні арешту не вказав підстави такого суттєвого обмеження конституційних прав і свобод особи, що є неприпустимим та створює враження тотального потурання судом сторони обвинувачення, котра протиправно, зухвало та цинічно вживає репресивних заходів щодо добросовісних платників податків. Окрім того, слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна, оскільки відсутні достатні докази, що вказують на вчинення ОСОБА_4 чи будь-ким іншим кримінального правопорушення. Наголошує, що в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, розгляд клопотання слідчого про арешт майна проведено однобічно, а арешт накладено на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні. Взагалі не встановлено розмір шкоди, відсутній цивільний позов, а тому, не може йти ніякої мови про співрозмірність обмеження права власності. Більше того, має місце злочинна невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, що потягло за собою винесення такої ж необґрунтованої ухвали слідчим суддею про арешт означеного майна. Так, абсолютно відсутні підстави, у зв`язку з якими накладено арешт на майно, не вказано розмір шкоди, завданої так званим кримінальним правопорушенням, не надано докази факту завдання цієї міфічної шкоди. Таким чином, на думку ОСОБА_4 на даний час, не лише відпала потреба в арешті майна, але й сам арешт було накладено необгрунтовано, так як ні він, ні його майно не мають жодного стосунку до будь-яких злочинів, тим більше, що правова кваліфікація за якою внесено відомості до ЄРДР не відноситься до особливо тяжких злочинів, а санкція статті не передбачає конфіскації взагалі. Звертає увагу, що він у вказаному кримінальному провадженні не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. На даний час, належне майно безпричинно перебуває в чужому незаконному володінні, ось уже понад рік. За цей час орган досудового розслідування мав можливість провести усі необхідні експертизи та слідчі дії та повернути власнику, однак воно досі незаконно перебуває в поліції та приводиться в непридатний до використання стан, так як не створені належні умови для його зберігання. ОСОБА_4 у своєму клопотанні, доводить до відома слідчого суддю, що він є єдиним годувальником у сім`ї, на прожиття заробляю своїм ремеслом - мистецьким оздобленням творів образотворчого мистецтва, а тому бездіяльність органу досудового розслідування прирікає нас на голодну смерть. Його сім`я хоче їсти, однак через арешт джерела доходу ми голодуємо. Не заперечує аби полісмени проводили слідчі дії, а лише просить надати під відповідальне зберігання йому його майно, щоб він міг ним користуватися і годувати свою родину, доки його остаточно не розікрали добродії-полісмени!

Враховуючи вищевикладене, просить слідчого суддю: скасувати арешт, накладений ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 31.10.2017 на тимчасово вилучене майно - оздоблювальний матеріал (оброблене каміння бурштину кулькоподібної форми), вагою 2.4 кг., змінивши порядок і умови його зберігання; зобов`язати слідчого, начальника СВ Дубенського ВП, процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні (або іншу уповноважену відповідальну посадову особу поліції) негайно повернути тимчасово вилучене у мене майно на котре накладено арешт, а саме - оздоблювальний матеріал (оброблене каміння бурштину кулькоподібної форми), вагою 2.4 кг., на відповідальне зберігання.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 , належним чином повідомлені (а.с.19,20) в судове засідання не з`явилися. На електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про розгляд клопотання за його відсутності та відсутності представника (а.с.21).

Прокурор в судовому засіданні заперечує проти скасування арешту на майно, зазначивши, що підстави його накладення не відпали, наголосила, що ухвалою суду було накладено арешт на 2,074 кг. намистин з каміння жовтого кольору, схожого на бурштин, а ОСОБА_4 просить скасувати арешт на оброблене каміння бурштину кулькоподібної форми, вагою 2,4 кг., окрім того, просила долучити витяг ЄДРПОУ щодо ПП ОСОБА_6 , який спростовує пояснення ОСОБА_4 , щодо законності отримання ним у власність обробленого каміння бурштину кулькоподібної форми.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування накладеного арешту на майно з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001268 від 27.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.
27.10.2017 близько 15 години в м. Дубно по вул. Стара, під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_7 , 1984 р.н. та ОСОБА_4 1992 р.н в наплічному рюкзаку (який ОСОБА_4 добровільно надав для огляду) виявлено та вилучено в Дубенський ВП близько 2 кілограм каміння жовтого кольору, схожого на каміння бурштину. Перед вилученням дане каміння в присутності понятих було зважено, вага становила 2,074 к.г разом з поліетиленовими пакетами.
27.10.2017 вилучене каміння, в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КПК України визнане речовим доказом. Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 31.10.2017 накладено арешт на намистини з каміння жовтого кольору, схожого на бурштин, які були поміщено у дванадцять поліетиленових пакетів та знаходилося у рюкзаку, який мав при собі ОСОБА_4 .
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а згідно ч.3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Каміння бурштину-сирцю, відповідно до Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18листопада 1997року та постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 "Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення і є дорогоцінним камінням органогенного утворення, видобуток якого та реалізація без передбаченого Законом України"Про ліцензування видів господарської діяльності" дозволу (ліцензії) заборонено.
Ні в момент вилучення, ні в ході досудового розслідування, ОСОБА_4 , не було представлено органу досудового розслідування жодних документів, які могли б підтвердити будь-яке право (власність, володіння, користування) на вказане у клопотання майно, а також його легальне походження.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», суб`єкти господарювання, незалежно від форми власності, та фізичні особи в установленому порядку набувають у власність дорогоцінні метали в зливках та виробах, дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння на ринках дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння за договорами купівлі-продажу, дарування, іншими цивільно-правовими договорами, а також за правом спадкоємства.
Згідно тексту ухвали слідчого, яка долучена ОСОБА_4 до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 пояснював, що вилучені у нього працівниками поліції намистини жовтого кольору він знайшов, проте де самі і коли не пам`ятає, 13.09.2018 під час судового засідання, ОСОБА_4 давав пояснення, що каміння він придбав у ОСОБА_8 за 3000 доларів для виготовлення картин. Однак, на підтвердження легальності походження майна, ОСОБА_4 долучає до матеріалів клопотання копію товарного чеку №б/н від 05.10.2017, про купівлю обробленого каміння бурштину колькоподібної форми, різної фракції, загальною кількістю 2,4 кг. на суму 27000 грн. Даний товарний чек виданий ПП ОСОБА_6 (а.с.4,5). Згідно витягу ЄРДПОУ, наданого прокурором в судовому засіданні, серед видів діяльності ПП ОСОБА_6 не зазначено реалізація дорогоцінних каменів (а.с.22-28).
ОСОБА_4 однією із підстав необхідності зміни порядку і умов зберігання речового доказу, вказує необхідність користування даним речовим доказом для годування своєї сім`ї, однак, яким чином і законним способом він планує це робити не зрозуміло.
Щодо підстави необхідності зміни порядку і умов зберігання речового доказу, на яку вказує ОСОБА_4 , а саме, що воно зберігається в умовах не пристосованих для зберігання, що як наслідок може вплинути на приведення його в непридатний для використання стан то як встановлено ухвалою слідчого судді від 13.09.2018 (а.с.6-7), бурштин вилучений 27.10.2017, переданий для подальшого зберігання до сховища Північно-західного регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк», дана обставина спростовує доводи ОСОБА_4 щодо недотримання умов та способу зберігання речового доказу.
Окрім того, звертається увага, що ОСОБА_4 у своєму клопотанні просить повернути йому на відповідальне зберігання оброблювальний матеріал (оброблене каміння бурштину кулько подібної форми) вагою 2,4 кг. на відповідальне зберігання, однак, згідно тексту ухвали, яка долучена ОСОБА_4 до клопотання (а.с.6-7) та матеріалів кримінального провадження №0001268 від 27.10.2017, вбачається, що під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_7 , 1984 р.н. та ОСОБА_4 1992 р.н в наплічному рюкзаку (який ОСОБА_4 добровільно надав для огляду) виявлено та вилучено в Дубенський ВП близько 2 кілограм каміння жовтого кольору, схожого на каміння бурштину, перед вилученням дане каміння в присутності понятих було зважено, вага становила 2,074 кг.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4 не наведено підстав скасування обраного заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначене у клопотання майно, а також, не доведено необхідність та підстави для передачі йому на відповідальне зберігання даного майна.
Таким чином, керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 31.10.2017 на тимчасово вилучене майно, змінивши порядок та умови його зберігання- відмовити.
Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: