Номер провадження: 11-сс/813/160/19
Номер справи місцевого суду: 521/623/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002402 від 10 липня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002402 від 10 липня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи вагомість наявних доказів та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків та потерпілих або може продовжити злочинну діяльність.

Також в апеляційній скарзі зазначається про те, що 21.01.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дотримався зазначених вимог КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв обґрунтоване та законне судове рішення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він спільно з іншою особою 29 червня 2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку №50 по вул. Івана та Юрія Липи в м.Одеси, з хуліганських спонукань із застосуванням кастету завдав ушкоджень автомобілю «Форд Фокус» та погрожував застосувати насилля до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За даним фактом було почато досудове розслідування, про що до ЄДР за №0002402 від 10 липня 2018 року були внесені відповідні відомості. 11.01.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого було встановлено, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч.4 ст.296 КК України являється обґрунтованою та підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допиту свідків, протоколом допиту потерпілого, відеозаписом з місця події, що мали місце 29.06.2018 року та протоколом огляду документів, протоколом обшуку від 04.12.2018 року, висновком експертизи № 976-Б від 07.12.2018 року.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого слушно взяв до уваги і наступні обставини.

Апеляційний суд погоджується з висновком ухвали слідчого судді про те, що за такий тривалий строк з початку досудового розслідування (відомості про вчинення злочину внесені до ЄРДР 10 липня 2018 року) до звернення прокурора з клопотанням про застосування запобіжного заходу 14 січня 2019 року, тобто більше 6 місяців, ОСОБА_8 не переховувався від органів досудового розслідування та суду, з`являвся за першою вимогою, не здійснював жодних дій, направлених на вплив потерпілого та свідків, не перешкоджав кримінальному провадженню будь-яким чином, а тому відсутні підстави вважати, що в майбутньому він буде ухилятися від виконання обов`язків, покладених на нього кримінальним процесуальним законом, як учасника кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду також не зміг обґрунтувати, в чому може полягати зміна поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше на протязі півроку не вчиняв будь-яких дій, які б свідчили про обґрунтованість ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, про що зазначено в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу.

Апеляційний суд критично ставиться до доводу прокурора про те, що підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу є те, що 21.01.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, оскільки ця підозра була вручена підозрюваного вже після постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді, та лише через шість місяців після початку досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду апеляційний суд дійшов висновку про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженню проводиться неефективно з порушенням розумних строків, що, у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, може стати причиною безпідставного тривалого порушення конституційних прав підозрюваного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, наявність судимостей тощо.

Апеляційний суд приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 проживає разом сі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_1 , являється студентом НУ «Одеська морська академія» за денною формою навчання, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 , а також той факт, що раніше він не був судимий.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та з метою дієвості кримінального провадження обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_8 тільки положення ч.3 ст.194 КПК України, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 177, 178, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4