Справа № 500/31/19
Провадження № 1-кп/500/311/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002038, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого різноробочим Центрального стадіону м. Ізмаїл, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

02 серпня 2018 року приблизно о 17:40 годині ОСОБА_4 , знаходячись у підсобному приміщенні супермаркету торгової мережі «Копійка», розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Миру, 12, де усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б помітити та перешкодити його злочинним намірам та діям, виявив та таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Самсунг» моделі GT-E128T(SEK), imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 вартістю 320 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідальність за вчинений ОСОБА_4 злочин передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки про виклик до суду, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідно до обвинувального акту та заяви потерпілої, матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_7 , спричинена кримінальним правопорушенням на суму 320 грн. відшкодована в повному обсязі, цивільний позов від неї до суду не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої ОСОБА_7 , з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.
У судове засідання не з`явився представник персоналу органу пробації, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення. Заст. начальника Ізмаїльського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду із заявою, якою просив провести судове засідання без присутності представника органу з питань пробації. Відповідно ж до ч. 3 ст. 327 КПК України, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до даних висновків судово-психіатричних експертів № 90 від 22.11.2018 р. ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого йому діяння ознак якого-небудь хронічного психічного захворювання, слабоумства, іншого хворобливого розладу психіки не виявляв, міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_4 на теперішній час здатен правильно усвідомлювати факти скоєного злочину, давати покази, усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Тому суд визнає ОСОБА_4 осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно. За 2018 рік двічі притягувався до адміністративної відповідальності. Спиртними напоями не зловживає, з особами раніше судимими зв`язків не підтримує.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з даними якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Щодо можливості виправлення без позбавлення або обмеження волі органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: залучити ЦІСССДМ для соціального супроводу; залучення релігійних та благодійних організацій, з метою отримання соціальних та інформаційних послуг, а також просвітницької інформації з питань профілактики ризикованої поведінки; надання консультації психолога; надання консультації соціального працівника; залучення до інших заходів соціально-виховної роботи за індивідуальним планом.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винуватому ОСОБА_4 достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності у призначенні більш суворих видів покарання з числа передбачених за вчинений злочин.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 18-3227/32 від 29.08.2018 р. в розмірі 1 430 гривень.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2018 р. арешти та перелічене в них майно в силу ст. 100 КПК України слід повернути власникам.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи в сумі 1 430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень.

З набранням вироком законної сили скасувати арешти, накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2018 р. та мобільний телефон торгової марки «Самсунг» моделі GT-E128T(SEK), imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 і CD R диск з матеріалом відео спостереження приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на якому було зафіксовано події які відбувались 02.08.2018 в період з 17.40 до 18.04.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1