Справа № 350/2275/18
Провадження № 11-кп/4808/63/19
Категорія ст.286 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі :

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря

прокурора

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000307 апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Рожнятівського районного суду від 18.12.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Кримінальне провадження №0000307 про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України закрито. Ухвалу суд мотивував тим, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, повністю відшкодував завдані збитки, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

ОСОБА_7 обвинувачувався у порушенні 25.08.2018 року при керуванні у нетверезому стані мотоциклом в с. Небилів Рожнятівського району правил дорожнього руху, що привело до наїзду на потерпілу ОСОБА_8 і заподіяння їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав необґрунтованості її та несправедливості, оскільки суперечить загальним принципам застосування інституту відповідальності особи за скоєне протиправне діяння. Вказує, що злочин обвинуваченим був вчинений у стані алкогольного сп`яніння, що є перешкодою для звільнення від кримінальної відповідальності. Навіть за адміністративний проступок його б було реально покарано. Тому застосування ст.45 КК України призвело до невідповідності загальним засадам призначення покарання та неузгодженості із співвідношенням кримінальної та адміністративної відповідальності. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій вважає останню необґрунтованою та безпідставною. Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся, має бездоганну поведінку, вчинив злочин вперше та відшкодував всі понесені майнові збитки та моральну шкоду потерпілій. Вказує, що передбачене у ст.45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, а тому вважає, що суд прийняв правильне рішення звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін;

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечили проти апеляційної скарги прокурора, просив її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, заслухавши сторони, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

Із змісту ст. 45 КК України слідує, що якщо особа вчинила вперше злочин невеликої тяжкості, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла його розкриттю, повністю відшкодувала завдані збитки, то суд зобов`язаний звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав вину й активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані матеріальні і моральні збитки потерпілій.

Доводи прокурора про те, що судом неправильно застосовано ст. 45 КК України та допущено істотні процесуальні порушення, є необґрунтованими, оскільки не відповідають чинному закону.

Всі переліченні в ст.45 КК України підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності є в наявності, а тому суд першої інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі, про те що, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння і вказана обставина є обтяжуючою покарання і могла б бути підставою для його відповідальності за ст. 130 КУпАП та ставить під сумнів каяття обвинуваченого, є безпідставними. Такого обмеження у ст. 45 КК України не передбачено. Перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину не ставить під сумнів його дійове каяття.

Істотним у цій справі є те, що потерпіла на сьогодні не має до нього жодних претензій щодо стану свого здоров`я після автопригоди, щодо матеріальних збитків та моральної шкоди.

Визначення поняття справедливості чи несправедливості закону не належить до компетенції судів.

Закриття кримінального провадження не було процесуальною перешкодою для притягнення ОСОБА_7 у встановленому законом порядку до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора за викладених в ній мотивів не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Рожнятівського районного суду від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5