Справа № 212/932/19
У Х В А Л А

15 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню: ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 18.01.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 18.01.2019 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які було встановлено під час досудового розслідування та які з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Зокрема прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, відповідно не має постійного джерела доходів, що свідчить про ризик переховування обвинуваченого від суду. Також існує ризик вчинення обвинуваченим іншого злочину, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт при цьому просив врахувати стан його здоров`я. Зазначив, що хворіє на цукровий діабет, в зв`язку з чим потребує професійного медичного обстеження та лікування, яке неможливе в умовах Криворізької установи виконання покарань №3. Крім цього зазначив, що безпосередньо перед засіданням його було госпіталізовано через погане самопочуття, що підтверджується копією довідки КЗ «Криворізька МКЛ №2»ДОР».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні у вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

19 березня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.05.2019 року включно.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 на який посилається сторона захисту, слід зазначити наступне.

За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 20.03.2019 року Жовтневим районним судовм м. Кривого Рогу було скеровано запит на адресу Начальника Філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Дніпропетровській області про стан здоров`я обвинуваченого, однак відповіді на адресу суду на день розгляду справи не надходило.

Відповідно до довідки №008333 встановлено, що ОСОБА_4 звертався до приймального відділення КЗ «Криворізька МКЛ №2»ДОР» йому встановлено діагнох «Цукровий діабет».

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у п.40 рішення у справі «Саккопулос проти Греції», суд повинен врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який має викликати занепокоєння поза всяким сумнівом.

Із медичних документів вбачається наявність хворобливого стану здоров`я ОСОБА_4 , аяка є в стадії загострення, необхідність постійного контрольного обстеження, призначення та проведення лікування через наявне захворювання, що викликає занепокоєння щодо його стану здоров`я поза всяким сумнівом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» зазначено, що існує презумпція на користь звільнення. В розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судам не надається вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим, що відмічено у рішення у справі «Власов проти Росії».

За таких обставин, суд вважає, що достатнім для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України буде обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід надає можливість обвинуваченому пройти відповідне медичне обстеження і лікування та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131 - 132, 176 - 178, 181, 193 - 197, 202, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт строком на 2 (два місця).

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати постійне місце проживання: АДРЕСА_1 у нічний період доби з 19.00 до 06.30 ранку.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти про зміну місця проживання прокурора, суд;

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали з 15 травня 2019 року до 15 липня 2019 року включно.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який перебував під вартою, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду негайно та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за вказаною вище адресою.

Виконання ухвали покласти на Покровське ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1