Дата документу 16.01.2019 Справа № 313/1338/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/438/19
Єдиний унікальний № 313/1338/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Буздугани Унгенського району, Республіка Молдова, громадянина України, який одружений, до арешту не працював, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 20.11.2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
2) 22.06.2011 року Сімферопольським районним судом АР Крим за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
3) 06.06.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.03.2014 року, згідно ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.02.2014 року на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на не відбуту частину 1 рік 5 місяців 4 дн.,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 з зазначеною ухвалою не згоден, вказує, що він за весь період відбування покарання в ДУ «Камянській виправній колонії (№101) мав 5 стягнень. В законному порядку стягнення погашені. Має одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Весь час працював каменярем. Вважає, що став на шлях виправлення. За період відбування покарання в Веселівському виправному центрі № 8 до дисциплінарної відповідальності не притягався, своєю сумлінною поведінкою дотримувався умов відбування покаранням. Був працевлаштований на виробництві установи. За активну участь в роботах по благоустрою заохочувався правами начальника. Вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення. Просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до Веселівського районного суду Запорізької області надійшло спільне подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)» та спостережної комісії при Веселівській районній державній адміністрації, в якому ставиться питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року.
Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року у задоволенні спільного подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8) та спостережної комісії при Веселівській районній державній адміністрації щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року, відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні подання, вказав, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів справи, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12.11.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 186, із застосуванням ст. 71 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Початок строку покарання ухвалено обчислювати з 12.11.2015 року.
Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2016 року останній засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці без конфіскації майна. Початок строку покарання ухвалено обчислювати з 15.06.2015 року. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2015 року по 10.02.2016 року, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.06.2016 року, в строк покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2016 року у строк основного покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.02.2016 року по 12.03.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року останній засуджений за ч. 2 ст. 186, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з 27.02.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.09.2016 року по 20.09.2016 року, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано ту частину покарання, що відбута за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2016 року, а саме, за період з 15.06.2015 року по 26.02.2017 року, враховуючи при цьому те, що відповідно до зазначеного вироку строк покарання за період з 15.06.2015 року по 10.02.2016 року, має бути зараховано із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 8000,00 (вісім тисяч) грн. Вирок набрав законної сили 11.04.2017 року.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.06.2018 року ОСОБА_6 замінено не відбуту частину покарання призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року, що складає 1 рік 6 місяців 10 днів, більш м`яким покаранням - обмеження волі на той же строк. Зараховано в строк відбування покарання згідно зі ст. 72 КК України один день позбавлення волі, який відповідає двом дням обмеження волі, з моменту винесення ухвали до застосування покарання у виді обмеження волі.

06.09.2018 року до Веселівського районного суду Запорізької області надійшло спільне подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)» та спостережної комісії при Веселівській районній державній адміністрації, в якому ставиться питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року, тобто раніше чітко встановленого законодавством строку умовно - дострокового звільнення особи від відбування покарання.

Отже, вищевикладені обставини є достатніми та з урахуванням положення ч.8 ст. 154 КВК України, свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо передчасності відповідного звернення.
Спільне подання про умовно-дострокове її звільнення розглянута судом першої інстанції відповідно до вимог закону.
Підстави та мотиви прийнятого судом рішення наведені в ухвалі суду і базуються на фактичних даних, які встановлені під час перевірки судом апеляційної інстанції.
При перевірці матеріалів справи суд апеляційної інстанції не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.
За вказаних вище даних, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі засудженого не спростовують прийнятого судом першої інстанції рішення, оскільки воно відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року, якою у задоволенні спільного подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8) та спостережної комісії при Веселівській районній державній адміністрації щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року, відмовлено залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: