Справа № 503/538/17
Провадження № 1-кп/503/10/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 02.04.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабове Кодимського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого опалювачем військової частини " НОМЕР_1 ", проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 02 квітня 2016 року приблизно о 07:00 годині, знаходячись на прибудинковій території, розташованій в АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_6 , в ході якої, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній два удари правою рукою в область обличчя та лівого плеча, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців м`яких тканин верхньої губи, лівого плеча та в ділянці правого колінного суглобу, а також закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав, пояснив, що 02 квітня 2016 року у нього з потерпілою ОСОБА_6 виник конфлікт, оскільки потерпіла різала мотузку, що була протягнута на межі належних їм земельних ділянок. Він попросив потерпілу, щоб вона перестала різати мотузку, при цьому намагався підійти до неї ближче, але потерпіла, побачивши, що ОСОБА_4 наближається пішла в сторону підсобного приміщення, взяла дощечку від ящика та замахнулась нею на ОСОБА_4 , а він в свою чергу намагався забрати з рук потерпілої вказану дощечку, та в цей час потерпіла, розвертаючись впала на землю. Впавши на землю потерпіла почала кричати та кликати на допомогу, після чого вийшов її чоловік та почав сперечатись з обвинуваченим, після чого конфлікт припинився. Тілесні ушкодження потерпілій він не наносив, а потерпіла отримала тілесні ушкодження, внаслідок того, що сама впала. Також обвинувачений зазначив, що за даним конфліктом спостерігали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Чоловік потерпілої, ОСОБА_12 конфлікту не бачив.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 02 квітня 2016 року вранці, вона разом з чоловіком вийшла справлятися по господарству та помітила, що по її присадибній ділянці була протягнута мотузка. Підійшовши ближче вона намагалась прибрати мотузку і в цей час до неї підбіг обвинувачений та почав погрожувати. Потерпіла почала від нього тікати та схопила дощечку від ящика, яка потрапила під руки. Наздогнавши її обвинувачений замахнувся на неї рукою і намагався вдарити в обличчя, але удар прийшовся лише по губі та вирвавши з рук дощечку, обвинувачений вдарив її по коліну, потім вдарив у плече, внаслідок чого потерпіла впала. В цей час прийшов чоловік потерпілої і обвинувачений від неї відійшов. В подальшому вона пішла та повідомила в сільську раду про те, що з нею сталося. Через деякий час до неї прийшов лікар та її оглянув.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 02 квітня 2016 року він знаходився в приміщенні сараю розташованого на території власного домоволодіння, почув крики та через відчинені двері побачив, як обвинувачений наносив удар потерпілій рукою в область обличчя, потім забрав у потерпілої дощечку і вдарив потерпілу в плече. Коли він підійшов до них, то обвинувачений побачивши його відійшов від потерпілої. Вказує, що конфлікт між обвинуваченим та потерпілою виник із-за меж земельної ділянки.
Свідок ОСОБА_9 пояснила що, вранці 02 квітня 2016 року справляючись по господарству вона бачила, як ОСОБА_6 вийшла на межу ОСОБА_4 , де він також знаходився, та почала різати мотузку натягнуту між їхніми земельними ділянками. ОСОБА_4 запитав ОСОБА_6 , що вона робить, на що та відповіла, що вона різала і буде різати. Зазначила, що між обвинуваченим та потерпілою виник словесний конфлікт, який тривав приблизно 15 хвилин.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона не була свідком даного конфлікту, однак потерпілу знає давно та вважає, що вона неконфліктна людина.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що на протязі 24 років працює разом з потерпілою, раніше ніяких конфліктних ситуацій за потерпілою не спостерігалось. Характеризує потерпілу тільки з позитивної сторони.
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 02 квітня 2016 року почув сварку, яка відбувалася між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .. Він бачив, як ОСОБА_4 вихопив у потерпілої з руки дощечку та пішов в сторону городу, а потерпіла пішла в іншу сторону.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 02 квітня 2016 року її чоловік вийшов на вулицю справлятись по господарству. Через вікно вона побачила, як потерпіла впала на землю і в той час біля неї нікого не було. ОСОБА_4 стояв на відстані від потерпілої. Конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 триває на протязі трьох років, через межі земельних ділянок.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вранці 02 квітня 2016 року знаходилась в будинку, через відчинене вікно вона почула крики та побачила, що потерпіла на когось замахнулась дошкою, яку тримала в руках, на кого саме вона не бачила, потім ця особа забрала у потерпілої дану дошку, а також бачила, як розвертаючись потерпіла зробила декілька кроків і впала.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що між обвинуваченим та потерпілою на протязі тривалого часу існують неприязні відносини, через земельну ділянку, оскільки будинок який придбав ОСОБА_4 хотіла придбати ОСОБА_6 , в той день йому зателефонувала потерпіла та повідомила, що між нею та ОСОБА_4 відбувся конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс їй тілесні ушкодження, після чого він викликав лікаря до потерпілої.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що до нього зателефонував сільський голова та повідомив, що між обвинуваченим та потерпілою стався конфлікт та потерпіла отримала тілесні ушкодження, після чого він пішов до потерпілої, яка пояснила, що у неї відбувся конфлікт з обвинуваченим. Він запропонував їй поїхати до міської лікарні. Під час огляду ОСОБА_6 він виявив на її тілі почервоніння у вигляді плям. Після огляду потерпілої склав довідку. Потерпіла скаржилась на головний біль, на біль в коліні, плечі та нудоту. Потерпіла розповідала, що тілесні ушкодження їй наніс ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що не пам`ятає пацієнтку ОСОБА_6 і з яким діагнозом вона потрапила до лікарні теж не може повідомити, оскільки з моменту нанесення тілесних ушкоджень потерпілій пройшов тривалий проміжок часу.
Свідок ОСОБА_19 пояснила, що працює землевпорядником в сільській раді. До неї як до землевпорядника звернувся ОСОБА_4 з заявою про визначення меж земельної ділянки. На підставі заяви нею були визначені межі земельної ділянки та по межі було встановлено межовий знак. Потерпіла не була присутня під час встановлення меж земельної ділянки.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 пояснила, що нею був складений та підписаний висновок експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи. Зазначила, що виходячи з характеру та медичних даних, тілесні ушкодження потерпіла могла отримати 02 квітня 2016 року.
Також в ході судового розгляду обвинуваченим та його захисником піднімалось питання щодо порушення права обвинуваченого на захист на стадії досудового розслідування у зв`язку з чим, за клопотаннями сторін кримінального провадження було проведено допит учасників кримінального провадження, які приймали участь під час досудового розслідування.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що він здійснював досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, оскільки в той час працював на посаді слідчого Кодимського ВП. Вказує, що ним ОСОБА_4 була вручена пам`ятка про права та обов`язки та у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не визнавав вину та сприймав всі процесуальні дії, як упереджене ставлення до нього, з метою недопущення порушення прав ОСОБА_4 слідчим було запропоновано призначення йому захисника та винесено постанову про його призначення. На той момент ОСОБА_4 особисто була надана заява, що він не заперечує проти призначення йому безоплатного захисника. На запитання обвинуваченого, чому його не було залучено до проведення слідчого експерименту з потерпілою слідчий повідомив, що коли проводився слідчий експеримент із потерпілою, обвинувачений ще не мав ніякого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні. Від проведення слідчого експерименту з ним, як з підозрюваним ОСОБА_4 відмовився.
Також був допитаний захисник ОСОБА_22 , який приймав участь у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування. Учасникам судового провадження було роз`яснено про заборону ставити питання захиснику з приводу відомостей, які стали йому відомі у зв`язку з виконанням своїх обов`язків щодо захисту обвинуваченого та щодо відомостей які становлять адвокатську таємницю. В судовому засіданні він пояснив, що здійснював захист ОСОБА_4 на підставі доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Зазначив, що всі процесуальні документи у кримінальному провадженні вручались та підписувались у його присутності. Також у його присутності проводились всі процесуальні дії. Ніякого тиску на ОСОБА_4 не здійснювалось, адже саме для цього йому і був призначений захисник.
Свідок ОСОБА_23 пояснила, що була залучена слідчим в якості понятої при проведені слідчого експерименту з потерпілою. Ніякого тиску зі сторони слідчого на неї не було здійснено. Вона була присутня з самого початку і до закінчення слідчого експерименту та підписувала протокол. Деталей вона не пам`ятає, оскільки з моменту цих подій пройшло два роки. Також вказує, що під час проведення слідчого експерименту, в якості понятої, також була присутня її донька, яка не змогла з`явитися в судове засідання.
Таким чином судом було перевірено та не встановлено порушень прав обвинуваченого під час досудового розслідування.
Надаючи оцінку показанням допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілої, свідків та експерта, суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , оскільки вказані свідки, перебувають у родинних відносинах з обвинуваченим, а тому є об`єктивно зацікавленими в тому, щоб обвинуваченого не було притягнуто до кримінальної відповідальності.
Показання інших свідків судом враховані як відомості, що характеризують обвинуваченого та потерпілу, оскільки більшість свідків або не пам`ятають обставин конфлікту, або не були його очевидцями.

Поряд з цим, судом приймаються до уваги показання потерпілої та свідка ОСОБА_12 , і хоча вони перебувають у родинних відносинах між собою, їх пояснення узгоджуються з іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, якими також підтверджується вина обвинуваченого, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 02 квітня 2018 року було зареєстроване кримінальне провадження на підставі заяви ОСОБА_6 про нанесення їй тілесних ушкоджень;
- протоколами проведення слідчих експериментів від 15.07.2016 року, в ході яких потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_12 продемонстрували обставини при яких потерпілій були спричинені тілесні ушкодження та механізм їх спричинення;

- висновком експерта № 39 за результатами проведеної судово-медичної експертизи розпочатої 04.04.2016 року та закінченої 14.04.2016 року відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синці лівого плеча та правого колінного суглобу. Струс головного мозку, синець правого колінного суглобу могли утворитися в результаті падіння з висоти власного зросту, при наданні тілу додаткового поштовху з послідуючим падінням на землю, як пояснила ОСОБА_6 . Синець правого плеча міг утворитись в результаті дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Особистих властивостей травмуючого предмета визначити не має можливості. Виходячи з характеру та даних медичної документації вищезазначені тілесні ушкодження могли утворитися 02.04.2016 року. Синці лівого плеча, правого колінного суглоба мають незначний скороминущий наслідок тривалістю не більше ніж 6-ти днів і відповідно п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Струс головного мозку не підтверджується об`єктивними клінічними даними, відсутність обов`язкових пароклінічних методів дослідження, консультації окуліста, при цьому не можна зробити підсумки чи є у ОСОБА_6 струс головного мозку;

- висновком експерта № 1 за результатами проведеної комісійної судово-медичної експертизи розпочатої 06.01.2017 року та закінченої 17.02.2017 року відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забій (синці) м`яких тканин верхньої губи, лівого плеча, та в ділянці правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження заподіяні ударною дією тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи матеріали кримінального провадження, вказані тілесні ушкодження могли бути заподіяні 02.04.2016 року при механізмах, вказаних громадянкою ОСОБА_6 в поясненнях та в протоколі слідчого експеримента від 15.07.2016 року: "… ОСОБА_4 наніс мені удар правою рукою в обличчя, потім вихопив патику, а потім знову наніс мені удар правою рукою в область лівого плеча. Від даного удару я втратила рівновагу і впала на землю, при цьому вдарилася головою об землю". Враховуючи різну локалізацію ушкоджень на тілі у ОСОБА_6 : верхня губа, зовнішня поверхня лівого плеча та ділянка правого колінного суглобу, виключається можливість отримання всіх ушкоджень внаслідок одноразового падіння "з висоти власного росту" на дорожнє покриття. Закрита черепно-мозкова травма (в єдиний комплекс якої входить струс головного мозку та забій м`яких тканин верхньої губи) привела до розладу здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (проходила лікування з 02.04.2016 року по 11.04.2016 року), та за цим критерієм, згідно п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 року) відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Забій м`яких тканин лівого плеча та в ділянці правого колінного суглобу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 і 4.6 "Правил..." відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Наведені докази, суд визнає допустимими та належними, а тому кладе їх в основу обвинувального вироку.

Пояснення обвинуваченого з приводу того, що він не спричиняв потерпілій тілесних ушкоджень, а вона сама отримала їх внаслідок падіння, суд розцінює як захисну позицію обвинуваченого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки надані ним пояснення суперечать дослідженим доказам, зокрема висновкам експертів.

Механізм заподіяння тілесних ушкоджень та їх локалізація, свідчать про наявність умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілій невизначеної шкоди здоров`ю, а тому обвинувачений повинен нести відповідальність за фактично спричинені тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в спричиненні ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому він повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_4 характеризується позитивно, працює опалювачем у військовій частині, одружений, веде особисте селянське господарство, підтримує дружні стосунки з рідними та сусідами, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Крім того при визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно з висновками якої виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення за ним нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Поряд з цим, приймаючи до уваги, що обвинувачений свою вину не визнав, збитки заподіяні потерпілій не відшкодував, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про його особу, особисте ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових злочинів, слід визначити йому покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу, в розмірі наближеному до максимальної межі передбаченої санкцією вказаної статті та її частини.

Потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 4342 грн. 69 коп., з яких 1342 грн. 69 коп. становлять витрати на лікування та проїзд для проведення судово-медичної експертизи та 3000 грн. витрати на правову допомогу, а також моральної шкоди в розмірі 20000 грн.

Обвинуваченим цивільний позов не визнаний.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим цивільного позову, матеріальні збитки заподіяні потерпілій ОСОБА_6 були встановлені в судовому засіданні та підтверджені доказами, а саме, касовими та товарними чеками та квитками на проїзд, на суму 1342 грн. 69 коп.

Доказів про понесення потерпілою витрат за надану правову допомогу визначену в договорі про надання правової допомоги, в розмірі 3000 грн., до суду не було надано.
Крім того, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, глибини душевних страждань потерпілої, зусиль, яких вона зазнала для поновлення своїх прав, оскільки вона працює вчителем та постійно знаходиться в полі зору учнів та педагогічного колективу, з обвинуваченого підлягає стягненню моральна шкода, в розмірі 3000 грн.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. В судовому засіданні не було встановлено підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) грн. 00 коп.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1342 грн. 69 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 грн., а всього 4342 (чотири тисячі триста сорок дві) грн. 69 коп. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1