ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/367/19 Справа № 212/9129/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000391 від 29.01.2013 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, про заборону власникам та уповноваженим ними особам використання та розпорядження вказаним майном, а саме гусеничного крану КС-8161 заводський номер № 66 та гусеничного крану СКГ-401 заводський номер 18, ході проведення огляду території цеху виробництва окатишів «ЦВО-1» приватного акціонерного товариства «Північний ГЗК».
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що слідчим не надано доказів того, що саме ЗАТ НІПП «Криворіжстальконструкція» є, чи було дійсним власником вказаних ним гусеничних кранів, що ОСОБА_9 не є добросовісним набувачем зазначеного майна, а також не надано достовірних відомостей щодо осіб, які в листопаді 2003 року в денний час доби викрали з території ЗАТ НІПП «Криворіжстальконструкція» гусеничний кран КС-8161 заводський номер № 66 і гусеничний кран СКГ-40 заводський номер № 18, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не доведено необхідність саме у такому заході забезпечення кримінального провадження (накладення арешту із забороною власникам та уповноваженим ними особами використання та розпорядження майном), а тому, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що правові підстави для накладення арешту - відсутні.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно- задовольнити.
Вказує, що постановою слідчого від 29.11.2018 року вищевказане майно визнано речовим доказом у справі.
Постановою слідчого від 25.01.2019 року задоволено клопотання потерпілої сторони ПАТ НДВП Криворіжстальконструкція та передано вказаному підприємству вищевказані речові докази, що було передбачено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 30.11.2018 року, яка станом на 25.01.2019 року являлася чинною.
На думку прокурора, метою арешту майна в даному випадку, є збереження вказаних речових доказів, що передбачено п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.
Вказує, що слідчий суддя в ухвалі зазначив, що власником майна є ФОП ОСОБА_9 , яка придбала його відповідно до договору від 06.04.2016 на законних підставах у ОСОБА_10 .
Однак, на думку прокурора, слідчим суддею не взято до уваги, що всі вказані дії були проведені з метою приховати отримання кранів вказаними особами раніше у власність шляхом злочинних дій, та уникнення за це відповільності, а також надання отриманим злочинним шляхом речам вигляду законних у 2013 року саме ОСОБА_11 (цивільний чоловік ОСОБА_9 ), як директор УМ-122 ЗАТ «НІПП «Криворіжстальконструкція», діючи без погодження з трестом і всупереч своїй посадовій інструкції, уклав договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей (при цьому не кранів, а саме нібито лише їх запасних частин та деталей) №130/26 від 27.11.2003 з ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС», співвзасновниками якого були близькі родичі ОСОБА_11 - батько ОСОБА_12 та цивільна дружина ОСОБА_9 . У подальшому, а саме в 2015 році було припинено господарську діяльність ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС», та головою ліквідаційної комісії ОСОБА_13 було реалізовано на аукціоні цілісний майновий комплекс, який належав ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС», в тому числі і гусеничні крани КС-8161 заводський №66 та СКГ-401 заводський №18 громадянину ОСОБА_10 , який являється чоловіком доньки (зятем) ОСОБА_9 , про що був укладений відповідний договір №1 від 10.03.2016 року. Менш ніж через місяць, а саме 06.04.2016 року між ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу монтажних кранів, серед яких і були гусеничні крани КС-8161 заводський №66 та СКГ-401 заводський №18. Після цього, 04.01.2017 року між ФОП « ОСОБА_9 » та TOB «КМС ІНВЕСТ» особі директора ОСОБА_11 , укладено договір оренди №04/01/17-КМЮ/К, відповідно до якого, ФОП « ОСОБА_9 » надала в оренду ТОВ КМС ІНВЕСТ» гусеничний кран КС-8161 заводський №66.

Крім того, вказує, що враховуючи, що договором №130/26 від 27.11.2003 було передбачено продаж товарно-матеріальних цінностей (а не кранів), слідчим 18.12.2018 року винесено постанову про призначення судової інженерно-транспортної експертизи для підтвердження, що дані крани, зібрані із вказаних у договорі частин, є єдиним цілим.

Однак, за відсутності арешту вказані гусеничні крани, як основний речовий доказ по даному кримінальному провадженню, знову можуть бути відчужені, або взагалі знищені (шляхом розібрання, реалізації частинами, переплавки, здавання на металобрухт тощо) з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею було допитано представника потерпілого - генерального директора AT «НІПП «Криворіжстальконструкція» ОСОБА_7 , який пояснив, що підприємство є правонаступником ЗАТ «НІПП «Криворіжстальконструкція», вказані крани постійно перебували на балансі підприємства, а ОСОБА_11 , як директор одного з управлінь тресту, ще у 2003 році уклавши договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей (при цьому не кранів, а саме нібито лише їх запасних частин та деталей) №130/26 від 27.11.2003 з ТОВ «КРАНМОНТАЖСЕРВІС», до 2009 року продовжував звітувати про перебування цих кранів на балансі ЗАТ «НІПП «Криворіжстальконструкція». Крім того, у випадку виникнення сумнівів щодо належності права власності цих кранів саме ЗАТ «НІПП «Криворіжстальконструкція» суд мав змогу витребувати у слідчого чи прокурора додаткові докази, вивчити матеріали кримінального провадження тощо, однак таких дій проведено не було, так як даний факт ніким із сторін в судовому засіданні не оспорювався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, а ухвалу слідчого судді, - скасувати, думку представника потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів, 29.01.2013 року до ЄРДР було внесено відомості №0000391, про вчинення злочину, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в денний час доби, в листопаді 2003 року, невстановлені слідством особи маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в інтересах третіх осіб, розташовуючи відомостями про наявність на території ЗАТ НІПП Криворіжстальконструкція", яке розташоване в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, гусеничного крана КС-8161 заводський номер № 66 і гусеничного крана СКГ-40 заводський номер № 18, таємно викрали з території ЗАТ НІПП "Криворіжстальконструкція" гусеничний кран КС-8161 заводський номер № 66 і гусеничний кран СКГ-40 заводський номер N0 18, чим заподіяли керівництву ЗАТ НІПП"Криворіжстальконструкція" матеріальний збиток на суму 496 320 гривень.
Проведеними слідчими діями встановлено, що гусеничні крани КС-8161 заводський номер №66 і СКГ-40 заводський номер №18 на теперішній час працюють на території цеху виробництва окатишів «ЦВО-1» приватного акціонерного товариства «Північний ГЗК».
29.11.2018 року з метою виявлення та фіксації обставин кримінального правопорушення, виявлення та вилучення вищевказаних предметів вчиненого кримінального правопорушення, було проведено санкціонований огляд території цеху виробництва окатишів «ЦВО-1» приватного акціонерного товариства «Північний ГЗК», в ході якого виявлено та вилучено гусеничні крани КС-8161 заводський номер №66 і СКГ-401 заводський номер №18.
15 лютого 2019 року старший слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпровській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме: гусеничного крану КС-8161 заводський номер № 66, та гусеничний кран СКГ-401, заводський номер № 18, з метою забезпечення подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Як видно з наявних матеріалів, слідчим було усунуто недоліки, на які було вказано раніше в ухвалі суду, та з належно оформленим клопотанням, слідчий знову звернувся до суду.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку є об`єктивна необхідність в накладенні арешту на вищезазначене майно, а саме щодо заборони його відчуження, а користування ним не забороняється, що б не було впливу на господарську діяльність підприємства, оскільки є підстави обґрунтовано вважати, що майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, необхідно вжити відповідні заходи забезпечення кримінального провадження на даному етапі, виходячи з обґрунтованості доводів, зазначених слідчим та прокурором, та частково задовольнивши клопотання слідчого.
Колегія суддів зазначає, що арешт на майно, що є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчим в клопотанні та доданих до нього матеріалів провадження доведено, що саме вказані транспортні засоби, визнані речовими доказами у справі, можуть бути предметом злочину, а також об`єктом проведення необхідних під час досудового розслідування експертних досліджень.
Але районний суд, при розгляді клопотання не звернув належної уваги на викладене, та прийшов до неправильних висновків.
У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи необхідність забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги прокурора задовольнити частково, ухвалу слідчого судді, як необґрунтовану, скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про арешт вказаного майна, - задовольнити частково, накласти арешт на вказані гусеничні крани, шляхом заборони розпорядження вказаним майном.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, - скасувати.
Постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпровській області ОСОБА_8 , та накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000391, на тимчасово вилучене майно, а саме: гусеничний кран КС-8161 заводський номер № 66 та гусеничний кран СКГ-401 заводський номер 18, які вилучені ході проведення огляду території цеху виробництва окатишів «ЦВО-1» приватного акціонерного товариства «Північний ГЗК», заборонивши власникам та уповноваженим ними особам розпоряджатися вказаним майном.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4