Справа №635/9081/18
Провадження №1-в/635/42/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с.Покотилівка клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році", -
ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього вимог ст.ст.4, 7 Закону України "Про амністію у 2016 році".
У судове засідання засуджений та представник ДУ "Хролівський виправний центр (№140)" не з`явились, надали суду письмові заяви з проханням розглянути клопотання у їх відсутність та задовольнити його.
Прокурор в судовому засіданні проти вимог клопотання не заперечував.
Вислухавши прокурора, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
ОСОБА_4 , засуджений: 1) 27 лютого 2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 125 ч.1, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 2) 22 вересня 2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.186 ч.2, 71 КК України до п`яти років позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 11.04.2016 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 31.07.2015 по 02.03.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 30.08.2018 засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді одного року одинадцяти місяців одного дня позбавлення волі на обмеження волі на той же строк.
Початок строку відбування покарання рахується з 31.07.2015. Кінець строку відбуття покарання - 24.11.2019.
07.09.2017 року набув чинності Закон України "Про амністію у 2016 році".
Закон України «Про амністію у 2016 році» у ст.4 встановив правило, за яким звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Отже, наведене положення Закону України «Про амністію у 2016 році» пов`язує застосування амністії з двома обставинами: засудженням особи та фактичним відбуттям нею визначеного судом строку покарання.
Встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання у виді позбавлення волі є, згідно ст.102 КВК України, режимом у виправних і виховних колоніях, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.
Отже, виходячи з викладеного законодавство пов`язує відбування такого виду покарання як позбавлення волі із знаходженням засуджених в ізоляції у відповідних умовах тримання залежно від виду колонії.
Згідно з вимогами ст.57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.
Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей 82 і 389 Кримінального кодексу України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.
Статтею 59 КВК України встановлено, що засуджені до обмеження волі мають право:
носити цивільний одяг, мати при собі портативні персональні комп`ютери та аксесуари до них, гроші, мобільні телефони та аксесуари до них, цінні речі, користуватися грішми без обмежень;
відправляти листи, отримувати посилки (передачі) і бандеролі, одержувати короткострокові побачення без обмежень, а тривалі побачення - до трьох діб один раз на місяць;
користуватися засобами мобільного зв`язку;
одержувати правову допомогу, передбачену цим Кодексом для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Засудженим може бути дозволено короткочасні виїзди за межі виправного центру за обставин, передбачених законом для осіб, засуджених до позбавлення волі, а також з інших поважних причин у таких випадках:
за необхідності звернутися в медичний заклад з приводу захворювання чи лікування за наявності відповідного медичного висновку;
для складання іспитів у навчальному закладі;
за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду - на період здійснення кримінального провадження;
для попереднього вирішення питань трудового і побутового влаштування після звільнення - строком до семи діб, без урахування часу на дорогу;
у разі необхідності оформлення документів для призначення та виплати пенсії;
у разі виникнення інших життєво необхідних обставин, які потребують присутності засудженого.
Особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані:
виконувати законні вимоги адміністрації виправного центру, які стосуються порядку відбування призначеного покарання;
сумлінно працювати у місці, визначеному адміністрацією виправного центру;
постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорта;
проживати, як правило, у спеціально призначених гуртожитках;
з`являтися за викликом адміністрації виправного центру;
виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.
Засудженим до обмеження волі забороняється:
придбавати, використовувати, зберігати при собі та на території, де вони проживають, а також доставляти на цю територію предмети, вироби і речовини, перелік яких визначений Міністерством юстиції України. У разі виявлення таких предметів, виробів і речовин у засудженого вони підлягають вилученню і зберіганню до його звільнення, а вилучені з обігу - знищуються. Якщо в засудженого виявлені предмети, вироби і речовини, придбання і використання яких здійснюються за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством, а також предмети, вироби і речовини, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняються законодавством, вони передаються адміністрацією виправного центру до органів Національної поліції для прийняття рішення відповідно до законодавства. Про вилучення предметів, виробів і речовин посадовою особою виправного центру складається протокол;
вживати спиртні напої і пиво, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби.
Засуджені, які відбувають покарання у виді обмеження волі, а також приміщення, в яких вони проживають, можуть піддаватися обшуку, а їхні речі, посилки, передачі і бандеролі, що надійшли, - огляду. Огляди і обшуки приміщень, де проживають засуджені з сім`ями, провадяться за наявності встановлених законом підстав, за вмотивованим рішенням суду.
Жиле приміщення, де проживає засуджений із сім`єю, може відвідуватися, як правило, в денний час уповноваженими працівниками виправного центру.
Таким чином, для застосування до засудженого ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» він мав би факично відбути в умовах ізоляції на день набрання чинності цим Законом не менше половини призначеного строку основного покарання.
Враховуючи те, що на день розгляду клопотання ОСОБА_4 відбув більше половини призначеного йому покарання, а саме - три роки сім місяців чотирнадцять днів, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання і застосувати до нього вимоги ст.4 ЗУ "Про амністію у 2016 році".
В іншій частині, а саме - щодо застосування вимог ст.7 ЗУ "Про амністію у 2016 році", клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, ст.4 ЗУ "Про амністію у 2016 році", керуючись ст.539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого задовольнити частково.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року на підставі ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1