Справа № 739/2056/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/104/18
Категорія - ч.2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000416 від 30 вересня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину, визнаний інвалідом І групи, раніше судимий Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області: 27 травня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт; 03 листопада 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України до 3 місяців 25 днів арешту,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Як установив суд, ОСОБА_8 , будучи засудженим 27 травня 2016 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, перебуваючи на обліку в Новгород-Сіверському районному відділі кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області та будучи ознайомленим під розпис з умовами, терміном та порядком відбування покарання, постановою про визначення днів явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин, ухилявся від відбування призначеного судом покарання за наступних обставин.

Так, згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України (в редакції від 28 червня 1996 року) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно д о ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2435-VI судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання, в тому числі для фізичних осіб.

На порушення вимог закону ОСОБА_8 , достовірно знаючи про обов`язковість відбування покарання у виді громадських робіт у Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області, у липні 2016 року відпрацював лише 8 із запланованих згідно з графіком роботи на цей місяць 28 годин та не вийшов без поважних причин на громадські роботи 25, 26, 27, 28 та 29 липня 2016 року.

За цим фактом 03 серпня 2016 року йому інспектором РВ КВІ винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за умисне ухилення від відбування покарання.

Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_8 , достовірно знаючи про обов`язковість відбуття призначеного вироком суду покарання у Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області, у серпні 2016 року умисно не відпрацював згідно з графіком 88 годин, не вийшовши без поважних причин на громадські роботи в період з 01 по 31 серпня 2016 року.

За вказаним фактом 15 серпня 2016 року та 01 вересня 2016 року йому знову винесені письмові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Продовжуючи протиправні дії ОСОБА_8 , достовірно знаючи про обов`язковість відбуття покарання у Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області, у вересні 2016 року умисно не відпрацював згідно з графіком роботи 8 годин громадських робіт, не вийшовши без поважних причин на громадські роботи 01 та 02 вересня 2016 року.

У подальшому, починаючи з 08 вересня 2016 року ОСОБА_8 , жодного разу не з`явився для відпрацювання громадських робіт у Територіальний центр соціального обслуговування населення м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, куди він 08 вересня 2016 року був направлений кримінально-виконавчою інспекцією для подальшого відбування покарання.

Загалом ОСОБА_8 з 240 годин громадських робіт призначених за вироком суду не відпрацював 220 годин.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_8 закрити за відсутністю в діях підзахисного складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

У разі відмови у закритті кримінального провадження, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України через хворобу.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що незважаючи на визнання ОСОБА_8 своєї провини, йому було пред`явлене не конкретне обвинувачення, в якому не зазначено від яких конкретно громадських робіт і на яких об`єктах, визначених у встановленому порядку, ОСОБА_8 ухилився.

Будь-яких розпорядчих документів щодо відбування засудженим покарання у виді громадських робіт в Новгород-Сіверській міській раді та у Центрі соціального обслуговування населення уповноваженими особами вказаних органів не приймалось. В міській раді взагалі відсутній перелік об`єктів та видів робіт, погоджених з органом з питань пробації у відповідності до вимог ст. 39 КВК України.

Звертає увагу, що наданий Центром соціального обслуговування населення на запит суду перелік об`єктів та видів робіт, не може бути визнаний доказом у справі, оскільки такий запит одержаний з ініціативи суду, який не повинен займатися збором доказів. Оскільки така відповідь надана на запит суду, то перелік об`єктів та видів робіт міг бути складений пізніше зацікавленими особами на користь сторони обвинувачення.

Під час судового розгляду було встановлено, що його підзахисний одержав тяжку травму через яку визнаний інвалідом першої групи, нездатним до самообслуговування, самостійного пересування та є повністю залежним від інших осіб. Суд мав усі законні підстави для застосування ст. 84 КК України, проте не звільнив ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який частково погодився з аргументами сторони захисту, в частині звільнення засудженого від покарання через хворобу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 389 КК України є інтереси правосуддя та забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Ухилення від відбування громадських робіт-це невиконання особою, яка засуджена до цього виду покарання, обов`язку у вільний від роботи час чи навчання безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування, протягом строку, указаного у вироку суду.

З обвинувачення визнаного судом доведеним, чітко вбачається, що ОСОБА_8 ухилявся від відбування громадських робіт шляхом неявки для виконання таких робіт до Новгород-Сіверської міської ради та у Центр виконання соціального обслуговування.

Аргументи захисника про відсутність переліку об`єктів та видів робіт, від виконання яких ухилився його підзахисний, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_8 , обвинувачення в ухиленні від виконання громадських робіт шляхом безпосередньої відмови виконувати визначену суспільно-корисну роботу, не пред`являлось.

За таких обставин, коли обвинувачення носить конкретний характер та сформульоване відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення і закриття кримінального провадження задоволенню не підлягають.

Разом з тим, вирок суду підлягає зміні, а ОСОБА_8 звільненню від покарання за хворобою з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 1988 року народження, отримав травму хребта з порушенням функцій тазових органів та повним розривом спинного мозку. 20 лютого 2018 року йому встановлена перша група інвалідності, про що свідчить довідка МСЕК.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії № 296 від 08 серпня 2018 року ОСОБА_8 потребує стороннього догляду, створення спеціальних умов для життєдіяльності та не здатний для самообслуговування.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Зважаючи на тяжку травму обвинуваченого, її характер, ОСОБА_8 пересувається за допомогою інвалідного візка, рекомендації лікарсько-консультативної комісії, відбування покарання обвинуваченим може призвести до серйозного погіршення його стану здоров`я та є реальна загроза його життю, а тому на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, колегія суддів вважає звільнити його від відбування покарання через хворобу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_8 , засудженого за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту, звільнити від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України через хворобу.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11