Номер провадження: 11-сс/813/328/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2019 року про продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000747 від 20 жовтня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2019 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

продовжений строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 21:00 години до 06:00 години ранку наступної доби з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Строк дії ухвали до 19 березня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України. Захисник в апеляційній скарзі зазначає, що всі матеріали кримінального провадження №0000747 свідчать про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину. Крім того, захисник вважає, що долучені до клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу матеріали не встановлюють винуватість підозрюваного. Також захисник зазначив про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки за час проведення досудового розслідування (2 місяці) підозрюваний ОСОБА_8 з`являвся за усіма викликами до слідчого, не переховувався від органу досудового розслідування та суду, не чинив перешкод у встановленні обставин кримінального провадження, не здійснював жодних дій, направлених на вплив свідків. Наголошує, що підозрюваний ОСОБА_8 навчається, має офіційне місце роботи, постійне місце проживання та реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України

Частиною 4 ст.199 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою (у даному випадку про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту) до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за наступних обставин.

Так, 20 жовтня 2018 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «NISSAN NAVARRA», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги М15, із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, сполученням «Одеса-Рені» з боку м. Одеси в напрямку м. Рені.

Під час руху по вказаній автодорозі, знаходячись на 31 кілометрі траси водій ОСОБА_8 , діючи з необережності, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, та свої практичні навички керування транспортними засобами, маючи реальну і об`єктивну можливість виявити автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював рух у зустрічному напрямку і знаходився на незначній відстані, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, та з метою обгону попутного транспорту виїхав на зустрічну смугу чим допустив бокове зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого вказаний автомобіль втратив контроль та виїхав на зустрічну смугу та зіткнувся з автомобілем «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

В результаті ДТП водій автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 від отриманих травм загинув на місці події.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 жовтня 2018 року та схемою до нього;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

-протоколами допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

-висновками експертів №23-а та №24-а;

-іншими матеріалами зазначеного кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту не наведено.

Апеляційний суд враховує, що злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким та за його вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризики, які обґрунтовують необхідність продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зменшились і продовжують існувати, зокрема останній перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, що в свою чергу буде перешкоджати повному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Разом з тим, ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду апеляційний суд вважає мінімальним з урахуванням міцності соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працює, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Крім того слідчий суддя слушно зазначив, що з 01 листопада 2018 року моменту застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останній належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Отже на теперішній час запобіжний захід у виді домашнього арешту повністю забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного, що свідчить про досягнення мети застосування запобіжного заходу.

Разом з цим з огляду на тяжкість наслідків злочину, що інкримінується ОСОБА_8 , враховуючи неможливість з об`єктивних причин завершити досудове розслідування у встановлені КПК строки, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про безпідставність продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Такий запобіжний захід, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, на теперішній час повною мірою забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігає ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які прокурор посилався у своєму клопотанні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2019 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 21:00 години до 06:00 години ранку наступної доби до 19 березня 2019 року в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3