ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/12799/18 (пр. № 1-кп/201/399/2019), відомості про яке 06 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002769, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 05 листопада 2018 року близько 16.30 години, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 45, у супермаркеті «Брусничка», а саме: у відділі продажу алкогольних напоїв, побачив на полиці відділу майно, яке належить ТОВ «Український Рітейл», а саме: пляшку коньяку «Арарат», об`ємом 0,5 л, яку визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв рукою з полиці вищевказану пляшку коньяку «Арарат», об`ємом 0,5 л, вартістю 309,85 гривень, яка належить ТОВ «Український Рітейл», після чого, заховав її за пазуху куртки, яка була одягнена на ньому.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 , намагаючись залишити місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, перетнув лінії касового контролю супермаркету «Брусничка», розташованого за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 45, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з приміщення супермаркету був зупинений керуючою супермаркету «Брусничка».

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому обтяжуючих покарання останнього обставин, судом встановлено не було.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 286 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ DVD-R диск із записом з камер відеоспостереження - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 286 грн. (двісті вісімдесят шість гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1