"16" січня 2019 р. Справа № 363/885/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000072 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за № 0000072 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 які обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 ЦПК України, що були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, підстав для заміни та скасування запобіжного заходу не вбачається, тому просила його продовжити строком на 60 діб. Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 , з тих підстав, що ризики, які послугували підставою для обрання запобіжного заходу не відпали та не змінились, у зв`язку із чим просить продовжити домашній арешт строком на 60 діб.
Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора зазначивши, що ризики, які послугували підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, на теперішній час відсутні та прокурором не доведено їх існування, або того, що вони не зменшились та не змінились, у зв`язку із чим, вважає, що є підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 можливо обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме на домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника у повному обсязі.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_7 також не заперечував проти продовження строку дії домашнього арешту.
Суд заслухавши клопотання прокурора, захисту, врахувавши думку обвинувачених, дослідивши надані до суду документи, у межах заявлених клопотань, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
З урахуванням ст. ст. 177-178, 331 КПК України та даних щодо особистості обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи початкову стадію судового розгляду, необхідність допиту свідків, потерпілого, на яких обвинувачений незаконно може впливати, відсутності інших даних, які б вказували на зменшення, або відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим суд вважає, що підстав для зміни та скасування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні, тому за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 16 березня 2019 року, тобто на строк, що не перевищує двох місяців, як того і вимагає Закон, оскільки не відпали ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому відсутні підстави для обрання менш суворого запобіжного заходу.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , то на даній стадії кримінального провадження, з огляду на тяжкість загрожуваного покарання та дані щодо особи, який офіційно не працює, дані про законні джерела доходів останнього в справі відсутні, а також враховуючи ґрунтовність обвинувачення, яке підлягає розгляду і доведенню в суді з метою неможливості перешкоджати кримінальному провадженню, щодо останнього слід продовжити дію домашнього арешту за постійним місцем проживання на два місці, без зміни умов, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 314,315, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, до 16 березня 2019 року, включно та утримувати його у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під домашнім арештом на два місяці, тобто до 16 березня 2019 року, включно.
Заборонити ОСОБА_8 в період часу з 21 год. до 7 год. на добу залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_7 :
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Повний текст ухвали проголошений 18.01.2019 року о 08.30 годині.
Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1