У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий 26 лютого 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
03 серпня 2018 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин безоплатно придбав 18 спортивно-мисливських патронів калібру 5,6 мм і почав їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу. Цього ж дня, близько 21 год. 17 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Литвиненко-Вольгемут, 5, був викритий працівниками поліції, які виявили та вилучили вказані 18 патронів. Вилучені в ОСОБА_6 18 патронів, 11 з них з маркуванням «LVE» та 7 без маркувальних позначень, є боєприпасами до вогнепальної зброї, а саме спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм (.22LR) кільцевого спалаху, що споряджені безоболонковими свинцевими кулями, призначеними для стрільби зі зброї відповідного типу та виготовлені промисловим способом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав і показав, що 03 серпня 2018 року близько 20 год. 00 хв. поруч і з будинком, в якому проживає за адресою: АДРЕСА_2 під час прогулянки із собакою випадково знайшов мішок, в якому була гвинтівка та 18 патронів до неї, які він вирішив забрати з цього місця і віднести до дому. Як тільки він відійшов від місця знахідки біля 20 метрів і зайшов з вказаним мішком до під`їзду свого будинку, його зустрів поліцейський, якому він, ОСОБА_5 , на питання, чи є при ньому заборонені речі, відразу добровільно видав вказаний мішок з гвинтівкою та патронами, опору не чинив. Дійсно дозволу на зберігання вказаних предметів він не мав, як тільки знайшов вказані речі розгубився, проте через майже 5 хвилин після знахідки добровільно видав їх першому поліцейському, якого зустрів на своєму шляху. У подальшому прибула слідчо-оперативна група, де в присутності понятих вказані предмети були оглянуті, він сприяв слідству, жалкуючи про те, що підібрав невідомі речі. Як також уточнив обвинувачений, чиї могли бути ці речі, йому не відомо, гвинтівка виявилася непридатною для проведення стрільби.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

Не зважаючи на викривні показання обвинуваченого та висловлену ним готовність нести відповідне покарання за вчинене, судом встановлені підстави для закриття даного кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 3 ст. 263 КК України.
Так, як видно з досліджених судом витягу з ЄРДР, заяви ОСОБА_6 про видачу боєприпасів та протоколу огляду місця події від 03 серпня 2018 року, він ще перед проведенням поверхневого огляду і до відкриття кримінального провадження, добровільно видав першому зустрічному поліцейському знайдені гвинтівку та 18 патронів, які зберігав при собі від моменту знахідки декілька хвилин і які у подальшому були детально оглянуті слідчим у його присутності та понятих. Ці дані повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого і не спростовані.

Суд визнає відомості, які містить вказаний протокол огляду належними, допустимими доказами, оскільки вони отримані у спосіб, передбачений процесуальних законом із забезпеченням мінімального втручання в особисті права особи, який не мав зауважень щодо змісту, порядку та результатів цієї слідчої дії, із дотриманням повної її фіксації. При цьому, суд визнає, що у даному конкретному випадку речові докази отримані не внаслідок проведеного особистого обшуку підозрюваного, а внаслідок виключно добровільних дій особи, що мають ознаки дієвого каяття і знайшли своє відповідне документування.

Згідно із висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № 8-5/815 від 23.08.2018 року, надані на дослідження 18 патронів 11 з них з маркуванням «LVE» ти 7 з них без маркувальних позначень, належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї і є спортивно мисливськими патронами калібру 5,6 мм (.22LR) кільцевого спалаху, що споряджені безоболонковими свинцевими кулями, призначеними для стрільби зі зброї відповідного типу та калібру. Натомість, встановити чи є видана ОСОБА_7 саморобна гвинтівка вогнепальною зброєю не вдалося через те, що її складова частина не витримала навантаження.

Відтак належність частини виданих обвинуваченим предметів до бойових припасів також є доведеною і сторонами не оспорюється.

Інших доказів винуватості ОСОБА_6 стороною обвинувачення надано не було. Суд відмовив у задоволенні як безпідставного клопотання прокурора про допит понятих, оскільки хід та результати огляду місця події сторонами не оспорювалися.
Підсумовуючи наведене, суд вважає, що встановлені фактичні обставини за обвинуваченням ОСОБА_6 містять дані про добровільну з його боку здачу органам влади бойових припасів.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, якщо вона добровільно здала органам влади бойові припаси. Під добровільною здачею органам влади бойових припасів слід розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі їх зберігати, незалежно від мотивів за власним бажанням передає їх відповідному державному органу.

У даному випадку безспірно встановлено, що ОСОБА_5 придбав бойові припаси шляхом знахідки і майже відразу під час першої зустрічі з поліцейським добровільно видав ці предмети останньому як представнику влади, тобто добровільно здав органам влади бойові припаси, відомості в ЄРДР за ст. 263 КК України були внесені лише 04 серпня 2018 року, тобто пізніше за часом, ОСОБА_5 за ст. 263 КК України до відповідальності раніше не притягувався, відсутні допустимі дані і проведення щодо нього оперативно-розшукових заходів.
Шляхом безпосереднього допиту встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює характер обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 263 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну правову оцінку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівність перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, дослідивши всі обставини провадження, вважає, що за результатами судового розгляду встановлено, що визначені кримінальним законом (ч. 3 ст. 263 КК України) умови були фактично виконані обвинуваченим та їх правдивість не викликає сумнівів, а тому суд за відсутності відповідного клопотання але, провівши повний судовий розгляд матеріалів провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для звільнення в порядку ст. 337 КПК України ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 263 КК України, оскільки таке рішення безумовно покращує становище обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 287, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України (внесене до ЄДРДР 04 серпня 2018 року) на підставі ч. 3 ст. 263 КК України закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_8