07.03.2019 Справа № 756/136/19
Справа № 756/136/19
Провадження № 1-кп/756/666/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Торез Донецької області, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.06.1996 року Радянським районним судом м. Макіївка Донецької області за ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 94, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна; 18.10.1996 року Центрально-Міським районним судом м. Макіївка Донецької області за ст. 17, ч. 1 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць, приєднано строк покарання за вироком суду від 20.06.1996 року у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі, 03.04.2000 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 3 роки 10 місяців 14 днів; 26.10.2000 року Радянським районним судом м. Макіївка Донецької області за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, 14.09.2004 р., звільненого по відбуттю строку покарання; 24.03.2005 року Центрально-Міським районним судом м. Макіївка Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 23.05.2005 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; 26.08.2005 року Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 21.12.2005 року Микитівський районний суд м. Горлівки Донецької області постановив: рахувати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 09.11.2007 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 27 днів; 17.06.2009 року Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 06.09.2012 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 12 днів; 14.11.2013 року Сніжнянським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці; 05.12.2013 року Гірницьким районним судом м. Макіївка Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 72 КК України до позбавлення волі на 4 роки 2 місяці; 15.01.2014 року Харцизьким міським судом Донецької обл. за ч. 2 ст. ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, 07.08.2018 року звільненого по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
У січні 2019 року до суду надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого 23.11.2018 року, приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував на третьому поверсі приміщення Київської міської клінічної лікарні № 8, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 8. Побачивши відчинені двері кімнати відпочинку медичного персоналу, шляхом вільного доступу зайшов до цієї кімнати, в якій на столі побачив жіночу сумочку червоного кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяв у кімнаті відпочинку медичного персоналу лікарні жіночу сумку та дістав з цієї сумки гаманець темно-синього кольору (який не становить для потерпілої майнової цінності), в якому знаходились грошові кошти в розмірі 2 412 гривень 00 копійок та 1 долар США, що за курсому НБУ становило 27 грн. 74 коп.
Післі цього ОСОБА_4 сховав вказаний гаманець з грошовими коштам під верхній одяг, в який був одягнений на той час, вийшов з цим майном із кімнати відпочинку медичного персоналу лікарні в загальний коридор та направився на вихід із 3-го поверху, внаслідок чого отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), маючи реальну можливість розпорядитись цим майном.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 2 439 гривень 74 копійок.
У судовому засіданні 21 січня 2019 року ОСОБА_4 суду пояснив, що 23 листопада 2018 року приблизно об 11 год. 00 хв. дійсно зайшов у приміщення Київської міської клінічної лікарні № 8, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 8, та піднявся на 3 поверх. Пройшовши по коридору, він побачив відчинені навстіж двері в один із кабінетів, в якому нікого не було. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Зайшовши до цього кабінету, він помітив на столі жіночу сумку, дістав з цієї сумки гаманець та сховав його під кофту з метою викрадення грошей з цього гаманця. Вийшовши в загальний коридор із кабінету та зробивши приблизно 3-5 кроків, його зупинив один із медичних працівників та запитав, що він тут робить. Не знаючи що сказати у відповідь, ОСОБА_4 почав втікати, але цей чоловік його затримав та викликав поліцію. Таким чином, на думку обвинуваченого, він вчинив не злочин, а замах на злочин, оскільки не міг реально розпорядитись викраденим майном, так як майже одразу був затриманий. Після приїзду поліції він, за присутності понятих, добровільно видав викрадений ним гаманець із грошовими коштами. У судовому засіданні 6 березня 2019 року пояснив, що розкаюється у вчиненому і йому соромно за свій вчинок.
Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судових засіданнях 21 січня 2019 року та 6 березня 2019 року просив, з огляду на показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, перекваліфікувати дії ОСОБА_4 та визнати його винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні 22 лютого 2019 року пояснила суду, що працює медичною сестрою в реанімаційному відділенні КМКЛ № 8 на третьому поверсі приміщення лікарні. 23 листопада 2018 року вона перебувала в лікарні та приблизно о 10 год. спустилась з лікарем в інше відділення лікарні. Коли вона через деякий час піднялась у своє відділення, то побачила в загальному коридорі відділення свого колегу, який тримав за руки лежачого на підлозі обличчям вниз обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому медична сестра їй сказала, що лежачий на підлозі чоловік є злодієм. Метрів за 5 від цього місця була розташована кімната відпочинку медичного персоналу лікарні, де потерпіла зберігала особисті речі, тому вона одразу ж пішла до своїх речей. Її сумочка в кімнаті відпочинку була в розгорнутому вигляді і в ній не було гаманця темно-синього кольору з грошовими коштами в розмірі приблизно 3 000 грн (точної суми не пам`ятає) та 1 долара США. Ще один співробітник також повідомив, що в нього зник гаманець. Вийшовши на коридор, потерпіла та інший чоловік, який виявив викрадення свого гаманця, запитали в ОСОБА_4 чи це він викрав їх гаманці, на що останній відповів ствердно, додавши при цьому, що буде відповідати за свій вчинок. Через деякий час на місце події прибула перша група поліцейських, а через деякий час ще одна. Свій гаманець із грошовими коштами їй повернули аж у відділку поліції.
Допитаний в судовому засіданні 8 лютого 2019 року в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду пояснив, що він працює у КМКЛ № 8 медичним братом-анастезистом. 23 листопада 2018 року, приблизно в обідній час доби, свідок вийшов з операційної на пожежні сходи, де облаштовано місце для куріння. Повернувшись до коридору реанімаційного відділення на 3-му поверсі, він побачив раніше невідомого чоловіка, який виходив з кімнати відпочинку медсестер, і запитав його, що він тут робить. У відповідь цей чоловік, яким виявився ОСОБА_4 , сказав "Почекайте" та почав втікати. Догнавши ОСОБА_4 та схопивши його за куртку, свідок поклав обвинуваченого на землю, заломав руку за спину та викликав охорону лікарні, яка, в свою чергу, викликала поліцію. ОСОБА_4 не встиг далеко відбігти від кабінету відпочинку медсестер та був затриманий метрів за 5 від цього кабінету. Потерпіла ОСОБА_6 з`явилась в коридорі відділення за 5 хвилин, пішла перевірила свою сумку, вийшла в коридор та повідомила, що в неї викрали гаманець. Через деякий час приїхали патрульні, які закували ОСОБА_4 в кайданки, а ще через деякий час з`явились інші поліцейські з понятими. При понятих ОСОБА_4 обшукали та знайшли гаманець потерпілої.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судовому засіданні 22 лютого 2019 року пояснила, що працює молодшою медичною сестрою в клініці "Медіком", яка розташована в тому ж приміщенні, що й КМКЛ № 8. 23 листопада 2018 року вона перебувала в операційному відділенні, коли працівники поліції запросили її бути понятою. Коли вона, поліцейські та ще один понятий піднялись на 3-й поверх у реанімаційне відділення КМКЛ № 8, то побачили обвинуваченого ОСОБА_4 , біля якого стояли поліцейські. При понятих ОСОБА_4 видав два гаманці жіночий темно-синього кольору і чоловічий коричневого кольору, які дістав з-під куртки. Чи були в гаманцях гроші свідок не пам`ятає. Всі ці обставини фіксувались на відеокамеру поліцією.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суду пояснив, що він працює лікарем-анастезіологом у ТОВ "Медіком". 23 листопада 2018 року в денний час доби він був в операційній, коли колеги з реанімаційного відділення КМКЛ № 8 попросили його бути понятим. Прийшовши в реанімаційне відділення КМКЛ № 8, він був присутній та бачив, як обвинувачений ОСОБА_4 діставав з-під кофти крадені речі два гаманці, та викладав їх на стіл. Свідок не помітив, щоб працівники поліції застосовували будь-який тиск щодо обвинуваченого, який добровільно видав гаманці з грошима (точної суми грошей свідок не пам`ятає).
Свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в судовому засіданні 22 лютого 2019 року пояснив, що працює в поліції охорони Оболонського УП ГУ НП в м.Києві. 23 листопада 2018 року, приблизно в обідній час, по тривожній кнопці їм прийшло повідомлення про вчинення злочину в КМКЛ № 8. Прибувши на місце події, охорона лікарні відвела наряд поліції охорони у реанімаційне відділення на 3-й поверх. У коридорі відділення він з напарником побачили обвинуваченого ОСОБА_4 , який лежав на підлозі обличчям вниз, якого утримував один із працівників лікарні. Одягнувши на ОСОБА_4 кайданки, свідок з напарником викликали слідчо-оперативну групу. По приїзду слідчих, за присутності понятих, обвинувачений добровільно видав з-під куртки два гаманці, які незадовго до того викрав у цьому відділенні. При цьому до приїзду слідчо-оперативної групи потерпіла не забирала свій гаманець в обвинуваченого. Гроші з гаманців, при понятих, діставали, але з якого саме гаманця свідок не пам`ятає.
Такі ж за своїм змістом показання надав у судовому засіданні 22 лютого 2019 року свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який працює старшим сержантом поліції в Оболонькому УП ГУ НП в м.Києві.
Крім того судом досліджено такі докази: протокол огляду місця події від 23 листопада 2018 року з доданими до нього фототаблицями, постанову про визнання речовими доказами гаманця та грошових коштів у розмірі 2 412 грн 00 коп., 1 долара США; протокол огляду гаманця від 23 листопада 2018 року; протокол пред`явлення гаманця для впізнання по фотознімках від 23 листопада 2018 року; протокол проведення слідчого експерименту від 28 грудня 2018 року за участю ОСОБА_4 та понятих ОСОБА_12 й ОСОБА_13 .
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи показання свідків, потерпілої та обвинуваченого, а також дослідивши докази сторони обвинувачення, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 185 КК України, як про то зазначено в обвинувальному акті, на ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено та повністю підтверджено сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на вчинення крадіжки повторно.
Зокрема, виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був зупинений медичним працівником лікарні в коридорі реанімаційного відділення на третьому поверсі КМКЛ № 8, на відстані 3-5 метрів від кабінету відпочинку медичних працівників лікарні, звідки й намагався викрасти гаманець потерпілої. Таким чином ОСОБА_4 , на думку суду, не мав реальної можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, оскільки відразу ж був затриманий неподалік від місця вчинення злочину.
За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю.
Відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, оскільки він раніше судимий за вчинення злочину за ст. 263 КК України.
При обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його вік, ставлення до вчиненого правопорушення, матеріали, що його характеризують (обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 7 серпня 2018 року).
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
При призначенні даного виду покарання суд враховує, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимою особою та свідомо розуміючи наслідки порушення закону, знову вчинив злочин. За таких обставин, суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Також, при ухваленні вироку, суд враховує положення п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, зокрема щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Враховуючи обраний судом вид покарання, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 4, 7, 8 статті 178 КПК України, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 19 210 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 19 210 грн., - залишити без змін.
Строк відбування покарання рахувати з 23 листопада 2018 року.
Речові докази у виді вилучених 23 листопада 2018 року у ОСОБА_4 гаманця, грошових коштів у розмірі 2 412 грн 00 коп. та 1 долара США, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1 есунько