Справа № 442/1408/18
Провадження № 1-кп/442/247/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 28.02.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого на АДРЕСА_2 , не одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого 22.12.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області до штрафу в розмірі 850,00 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 13.02.2018 року, о 19.35 год., повторно, перебуваючи в підвальному приміщенні на АДРЕСА_3 , за попередньою змовою групою осіб з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав перфоратор Фіолет ПЗ-1200 кейс, вартістю 1950 грн., який належить ОСОБА_5 , чим заподіяв матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинене за попередньою змовою групою осіб.

05 березня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 домовились про те, що ОСОБА_3 зобов`язаний вибачитись негайно після ухвалення обвинувального вироку судом за вчинення ним протиправного діяння перед потерпілим ОСОБА_5 , після чого потерпілий жодних претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не матиме. Тому, враховуючи, що у відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання у виді одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, що повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 185 КК України, а тому просять суд дану угоду затвердити.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду з потерпілим затвердити. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 також просить угоду затвердити, зазначивши, що дійсно йому відшкодована завдана злочином матеріальна шкода. Розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 .

Потерпілий та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , повторно, за попередньою змовою групою осіб умисно таємно викрав чуже майно, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений раніше судимий, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2016 року засуджений до штрафу в розмірі 850,00 грн., який не сплачено, а відтак, вказане покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків підлягає повному приєднанню до покарання, призначеного за даним вироком, і таке покарання (у виді штрафу) необхідно виконувати самостійно.

Судом роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

В даному кримінальному провадженні речових доказів немає. Витрати на залучення експертів відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 05 березня 2018 року про примирення між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 05 березня 2018 року покарання один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати повністю невідбуте покарання, призначене за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2016 року і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року позбавлення волі зі сплатою штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавленні волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1