Номер провадження: 11-кп/813/111/19
Номер справи місцевого суду: 519/987/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15.05.2018 року, якою залишена без задоволення заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року,-
встановив:
оскаржуваною ухвалою була залишена без задоволення заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засуджених за скоєння злочинів, передбачених п.п. 1, 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 194 КК України. Зазначеним вироком ОСОБА_8 на підставі ст. ст. 70, 71 КК України було призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції послався на те, що в поданій заяві засудженого ОСОБА_8 мають бути наведені такі обставини, які свідчать, що вони дійсно є нововиявленими та вирішально впливають на результат розгляду справи, однак засудженим вони не були наведені.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив переглянути та змінити оскаржуваний вирок апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року, змінивши ОСОБА_8 термін ув`язнення із довічного на більш м`який, посилаючись на те, що зазначений вирок є незаконним, оскільки призначене йому покарання за своїм видом є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та його особі, а також суд неналежним чином дослідив докази по справі та не врахував усіх пояснень та доказів. Засуджений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що перебуваючи в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» він дізнався, що під час слідства на свідка ОСОБА_11 , який є батьком засудженого ОСОБА_9 , тиснули з метою його відмови від первинних показів та з метою зміни мотиву, а під час розгляду справи зазначений свідок не був допитаний із питань зміни ним показів щодо отримання ним тілесних ушкоджень під час досудового слідства. Засуджений ОСОБА_8 вказує, що свідок ОСОБА_11 може дати покази відносно мотиву вчинення вказаного злочину, а саме отримання ним тілесних ушкоджень 27.05.2002 року, а згідно первинних показів самого ОСОБА_8 , поводом для конфлікту стало нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень потерпілим, та ініціатива ОСОБА_9 , який зазначив, що це з`ясування відносин з потерпілими. Крім того, засуджений ОСОБА_8 зазначає, що свідок ОСОБА_11 27.05.2002 року написав заяву відносно нанесення йому тілесних ушкоджень, яка була належним чином зареєстрована та за вказаною заявою було призначено медичне освідування з метою фіксації тілесних ушкоджень, однак вказаний свідок відмовився від вказаної заяви, зазначивши, що не має претензій ні до кого. Засуджений ОСОБА_8 вказує, що показання зазначених осіб є надзвичайно важливими для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин події, а про зазначені обставини він дізнався лише знаходячись в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про що свідчить той факт, що під час подачі первинної заяви про перегляд за нововиявленими обставинами він даний факт не вказував, а вказав його лише 15.05.2018 року. При цьому ОСОБА_8 зазначає, що після вчинення злочину він повністю визнав себе винним, щиро покаявся, добровільно здався представникам міліції, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдані збитки. В судовому засіданні апеляційного суду уточнив вимоги своєї апеляційної скарги та просив скасувати оскаржувану ухвалу, як постановлену в порушення вимог закону.
Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, а заяву засудженого ОСОБА_8 направити на новий судовий розгляд; прокурора, яка не заперечувала проти часткового задоволення апеляційної скарги та також просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а заяву засудженого ОСОБА_8 направити на новий судовий розгляд; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частинами першою та другою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
В ході апеляційного розгляду, апеляційним судом було встановлено, що, залишаючи без задоволення заяву засудженого, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Так, зі змісту ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 15.05.2018 року, вбачається, що підставою залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року, була відсутність в поданій заяві засудженого ОСОБА_8 наведення таких обставин, які свідчать, що вони дійсно є нововиявленими та вирішально впливають на результат розгляду справи.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року, послався на те, що зазначена заява засудженого не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, при цьому районний суд всупереч вимогам ч. 3 ст. 464 КПК України, фактично заяву розглянув по суті, залишивши її без задоволення.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції зазначений розгляд проведений у порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає в тому, що судом було прийняте рішення щодо заяви засудженого, без виконання вимог ч. 3 ст. 464 КПК України, а тому відповідно до ч. 3 ст. 409 КПК України, це є безумовною підставою для його скасування.
З приводу інших вимог та доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки їх вирішення не віднесено до повноважень Одеського апеляційного суду.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з поверненням заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду, для виконання вимог ст. 464 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419, КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15.05.2018 року, якою залишена без задоволення його заява про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за п.п. 1, 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 194 КК України скасувати, повернути на новий судовий розгляд заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року в суд першої інстанції в іншому складі суду, для виконання вимог ст. 464 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3