Справа № 587/3056/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у колегіальному складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

представника Служби у справах

дітей Охтирської міської ради ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000247 від 11.12.2012 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, ч.3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи тим, що строк тримання під вартою закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики не зникли та не зменшились, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , те, що він порушив умови обраного щодо нього запобіжного заходу по даній справі, перебував у міжнародному розшуку, був екстрадований в Україну під вартою, може впливати на потерпілу та свідка, продовжити злочинну діяльність, тому більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла та її представник клопотання прокурора підтримали.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання, мотивуючи, що ризики, про які зазначає прокурор, вже зникли, та з урахуванням того, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, та враховуючи його вік, стан здоров`я, просять відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою виходячи з наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, ч.3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду Сумської області від 24.11.2015 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 грудня 2015 року.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.01.2018 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 11 січня 2018 року до 24.00 год. 11 березня 2018 року.

Ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області продовжувався обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Останньою ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.09.2018 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 25 листопада 2018 року.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована обвинуваченому з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та з урахуванням особи обвинуваченого.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З обвинувального акту вбачається про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, ч.3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України

Суд вважає, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, які були враховані судом при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують, вони не зменшились та що для запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, ч.3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України, ті обставини, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч.2 ст. 153 КК України, який є тяжкими злочинами, порушив обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, був оголошений в міжнародний розшук, був екстрадований в Україну з Республіки Білорусь, а тому в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду.
Крім того, потерпіла по кримінальному провадженню є падчеркою обвинуваченого, а свідок ОСОБА_11 є його цивільною дружиною, а тому існує ризик того, що ОСОБА_6 залишаючись на волі буде впливати на потерпілу та свідка з метою уникнення відповідальності.

Медичних даних, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою, суду не надано.

Суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, існують, та що для запобігання вказаним ризикам застосування більш м якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , з урахуванням особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, суд вважає, що з метою запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка, продовженню злочинної діяльності, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 12 січня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3