ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/671/18 Справа № 185/2592/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000047 від 26 серпня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька, громадянки України, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 258-3 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, -

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_8 обвинувачується в участі у терористичній організації, за ч.1 ст. 258-3 КК України.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 повернуто прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 наявний лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без фактичного формулювання обвинувачення, яке висунуто саме ОСОБА_8 та така неконкретність обвинувачення є порушенням права на захист обвинуваченої.
Також, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у особливо тяжкому злочині, тому участь захисника є обов`язковою з моменту набуття особою статусу підозрюваного, а саме з 17 серпня 2015 року, тоді як слідчим лише 01 жовтня 2015 року була ухвалена постанова про доручення призначити захисника, що свідчить про порушення права на захист обвинуваченої.
З доданих до обвинувального акту документів неможливо зробити висновок, чи дотримано органом досудового розслідування процедури спеціального досудового розслідування, передбаченої кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені відомості про те, кому безпосередньо, в який спосіб вручено повідомлення ОСОБА_8 про підозру та чи вручалося воно взагалі в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначає, що під час підготовчого судового засідання, в порушення вимог ст. 314 КПК України, якою передбачено порядок його проведення, суд першої інстанції вийшов за межі наданих законом повноважень та фактично почав розглядати кримінальне провадження по суті, вивчати фактичні обставини щодо формулювання обвинувачення зазначене в обвинувальному акті, а також щодо часу залучення захисника ОСОБА_9 , що відповідно до глави 28 КПК України, вирішується вже безпосередньо у судовому розгляді.
Крім того, доводи суду про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, який відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, є невід`ємною частиною обвинувального акту спростовуються наступним. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс, на думку апелянта, не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, а ухвалу скасувати, думку захисника, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судове рішення, згідно зі ст. 370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Із наведеної норми процесуального закону вбачається, що законодавець встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для його повернення судом першої інстанції прокурору.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а при наявності у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Як вбачається з обвинувального акта, вказані вимоги закону органом досудового розслідування були дотримані в повному обсязі.
Посилання суду на не зрозумілість та не конкретність формулювання обвинувачення ОСОБА_8 , на думку колегії суддів,- є безпідставними, оскільки дані питання суд повинен з`ясовувати при розгляді справи по суті. За результатами розгляду справи суд постановлює обвинувальний, чи виправдувальний вирок.
Посилання суду першої інстанції на порушення під час проведення досудового розслідування права обвинуваченої ОСОБА_8 на захист та не залучення до участі у провадженні захисника під час повідомлення ОСОБА_8 про підозру, з огляду на вимоги ч.5 ст. 374 КПК України,повинно бути перевірено під час судового розгляду по суті.
Згідно ч.5 ст.347 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Крім того, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання, судом підлягає відповідному дослідженню обвинувальний акт.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про порушення органом досудового розслідування процедури спеціального досудового розслідування та невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню, ухвалу необхідно скасувати, а обвинувальний акт повернути в000 суд першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409,415, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3