Справа № 646/8687/18
№ провадження 1-кс/646/7379/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.18року м. Харків
В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якого зазначено, що 29.11.2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, невстановлена особа біля будинку № 43 по вул. Заводській в м.Харкові шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном SUMSUNG GALAXY J3, що належить ОСОБА_5 .
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що 29.11.2018 раніше знайомий їй мужчина - ОСОБА_6 попросив її дати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, який зобов`язувався повернути відразу після закінчення розмови. Вона, будучи впевнена в його добросовісності, передала йому свій телефон. Розмовляючи по телефону ОСОБА_6 , з метою заволодіння цим телефоном, повернув на сусідню вулицю і зник з місця вчинення злочину. 31.11.2018, зустрівши ОСОБА_6 , вона змусила його повідомити, кому саме він продав її телефон. ОСОБА_5 в цей же день викупила у добросовісного покупця, раніше невідомого їй мужчини, вищевказаний телефон.
Так, 04.12.2018 ОСОБА_5 надала слідчому вищевказаний мобільний телефон SUMSUNG GALAXY J3, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який був оглянутий та визнаний речовим доказом.
04.12.2018 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, оскільки він є предметом даного кримінального правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та наголосивши що вилучене майно містить ознаки речових доказів, з метою збереження зазначеного майна для досягнення цілей кримінального провадження.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям ст. 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, проаналізувавши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що тимчасове вилучене 04.12.2018 під час огляду майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно із ч. 10 ст. 170 КПКУ країни арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 2 ст. 173 КПК України визначені обставини, які повинен слідчий суддя врахувати при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі: можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Постановою слідчого від 04.12.2018 року вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом.
Зазначені вище обставини дають слідчому судді підстави вважати, що існує необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду 04.12.2018 року майно, оскільки воно можливо є предметом кримінального правопорушення і зберегло сліди його вчинення, що необхідно з`ясувати слідчому у ході досудового розслідування шляхом проведення експертиз та ряду інших необхідних слідчих дій.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98,167-168,170-173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене04.12.2018, шляхом заборони на відчуження та розпорядження, а саме:
- мобільний телефон SUMSUNG GALAXY J3, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження та розпорядження усіма особами, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення, особи, які не приймали участь при розгляді клопотання можуть подати апеляцію в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1