УХВАЛА

18 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді у Рівненському міському суді перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , оскільки строк застосування обраного відносно останніх запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 25 лютого 2019 року, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має. Також заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_12 , оскільки строк застосування обраного відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 25 лютого 2019 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили проти продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просив суд змінити запобіжний захід стосовно його підзахисного на домашній арешт у нічний час.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив суд його задоволити.
Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні просили суд змінити запобіжний захід на інший більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_12 та її захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили проти продовження обвинуваченій ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_12 .

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду від 27 грудня 2018 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого встановлено до 25 лютого 2019 року. Також, ухвалою Рівненського міського суду від 07 червня 2018 року продовжено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , строк застосування якого встановлено на період розгляду кримінального провадження в суді.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працюючий, перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має групу психічного захворювання, був раніше судимий за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Окремо слід зазначити, що постійного місця проживання не має, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання, в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працюючий, раніше не судимий, місце проживання та реєстрації обвинуваченого знаходиться поза межами Рівненської області, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання, в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Крім того, ОСОБА_13 був раніше судимий за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , колегією суддів враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , колегія суддів виходить з необхідності уникнення вищеперерахованих ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, незаконно впливати на свідків, також із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 01 грудня 2019 року встановлений в розмірі 1 921 гривень.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 розмір застави.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду від 27 грудня 2018 року було продовжено запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту, до 25 лютого 2019 року.
ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченої від суду. Крім того, ОСОБА_12 раніше не судима, неодружена, не має стійких соціальних зв`язків.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_12 може переховуватися від суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, також із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.
Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань обвинувачених та їх захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та йогозахисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 та йогозахисника ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів з 25 лютого 2019 року до 25 квітня 2019 року.
Розмір застави та обов`язки покладені судом, у разі внесення застави залишити попередні, які визначені в ухвалі слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2018 року, а саме 4 156 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 7 983 676 грн.
Продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів з 25 лютого 2019 року до 25 квітня 2019 року.
Залишити ОСОБА_8 розмір застави у межах 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 152 600 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області 0559, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, код ЄДРГІОУ 26259988 та обов`язки у разі внесення застави передбачені статтею 194 КПК України, які покладені ухвалою Рівненського міського суду від 04 грудня 2017 року про продовження строку застосовування запобіжного заходу.
Продовжити ОСОБА_13 строк тримання під вартою на 60 днів з 25 лютого 2019 року до 25 квітня 2019 року.
Залишити ОСОБА_13 розмір застави у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 960 500 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області 0559, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172. код ЄДРГІОУ 26259988 та обов`язки у разі внесення застави передбачені статтею 194 КПК України, які покладені ухвалою Рівненського міського суду від 05 жовтня 2017 року про продовження строку застосовування запобіжного заходу.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_12 , в нічний час з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. на два місяці з 25 лютого 2019 року до 25 квітня 2019 року.
Заборонити ОСОБА_12 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Продовжити виконання ОСОБА_12 обов`язків, покладених ухвалою Рівненського міського суду від 30 жовтня 2018 року про зміну запобіжного заходу, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
- не відлучатись за межі Рівненської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 25 квітня 2019 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, надіслати начальнику Рівненського слідчого ізолятора, начальнику Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3