Справа №705/4805/18
1-в/705/1012/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)», про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника адміністрації СВК № 92

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році». Клопотання мотивовано тим, що на даний час він перебуває в ДУ «Старобабанівська ВК (№92)» за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року, яким його засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.12.2017 року вирок залишено без змін. Початок строку покарання рахується з 19.09.2017 року. Він має незадовільний стан здоров`я, про що у справі є відповідні висновки. Являється інвалідом ІІІ групи за загальними захворюваннями. Стан здоров`я суттєво погіршується, що перешкоджає йому перебувати в місцях позбавлення волі та загрожує його життю, оскільки він потребує належного медичного кваліфікованого втручання. За час перебування в установі режиму відбування покарання не порушує, має заохочення за сумлінну поведінку. На цих підставах просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання за вказаним вироком суду.

Крім того, 07.12.2018 року на адресу суду надійшла заява засудженого про застосування відносно нього ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначена заява мотивована тим, що на даний час він хворіє тяжкими хворобами: 1) туберкульозом та стоїть на обліку у Васильківській ЦРЛ Київської області при туберкульозному кабінеті поліклініки з діагнозом: ЗЗТБ (15.12.16) у виді фібріозу, щільних вогнищ, залишкової порожнини, категорія 5.1; 2)перебуває на «Д» обліку в медичній частині установи з приводу: бронхіальна астма персистуюча, форма середнього ступеня важкості; 3) є інвалідом ІІІ групи. На цих підставах просив суд: застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році»; зменшити строк покарання у виді позбавлення волі; звільнити від відбування покарання на підставі п «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 свою заяву підтримав, просив її задовольнити, зазначивши, що у нього важкі захворювання, які перешкоджають його відбуванню покарання, і стан здоров`я погіршується.

Представник СВК №92 у судовому засіданні зазначив, що він покладається на думку суду.

Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та п. «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Вислухавши пояснення засудженого, думку представника СВК №92, висновок прокурора, вивчивши матеріали особової справи та клопотання засудженого, суд прийшов до такого висновку.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19.09.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з 19.09.2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13.12.2017 року вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року набрав законної сили 13.12.2017 року, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Відповідно до п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та /або особливо тяжких злочинів.
Вивченням особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Васильківського районного суду Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Вироком Васильківського районного суду Київської області від 06.08.2004 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 23.05.2007 року був звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів.
В подальшому ОСОБА_3 був засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19.03.2013 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, і на підставі ст.70 КК України йому було призначене покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Вказані судимості не зняті та непогашені.
На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19.09.2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Тобто, ОСОБА_3 був один раз засуджений за вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, двічі засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і останній раз засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.
Так як ОСОБА_3 підпадає під перелік осіб, до яких не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, тому клопотання засудженого про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає.
Крім того, суд звертає увагу на те, що в своїй ухвалі від 13.12.2017 року апеляційний суд міста Києва вже відмовляв ОСОБА_3 у застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 року» з цих же підстав, проте засуджений повторно звернувся з аналогічним проханням до суду.
На підставі ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»,керуючись ст. 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Копію ухвали направити засудженому ОСОБА_3 для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1