Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/27/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0005209, на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2018 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.1998 за ст.141 ч.2 (в редакції 1960 р.) до 1 року позбавлення волі. 26.06.1998 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.1998 переглянуто Кіровоградським обласним судом, та на підставі ст.46-1 КК України (в редакції 1960 р.) виконання вироку відстрочено на 1 рік, штраф в розмірі 680 грн.;
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.04.1999 за ст.140 ч.2, ст.43 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст.14 КК України призначено лікування від наркоманії;
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2001 за ст.140 ч.2, ст.141 ч.2, ст.42 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст.14 КК України призначено лікування від наркоманії;
- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2001 за ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст.14 КК України призначено лікування від наркоманії;
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.09.2004 за ст.186 ч.3, ст.71 КК України до 5 років 7 місяців 17 днів позбавлення волі. Звільнений 04.02.2010;
- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2010 за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 17.03.2014 по відбуттю строку покарання.
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2014 за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 27.03.2018 по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.
14.06.2018 року близько 16.20 год., ОСОБА_6 , навпроти будівлі магазину «Копілка», що розташована по вул. Соборна, 1-а в м. Кропивницькому, побачив раніше невідому йому жінку ОСОБА_9 , на тілі якої знаходився ланцюжок жовтого кольору та в цей момент у нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного ланцюжка. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_6 підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_9 та шляхом ривка відкрито заволодів належним потерпілій ланцюжком з металу жовтого кольору, вартість якого згідно судово товарознавчої експертизи складає 320 грн. 40 коп. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріалу шкоду на загальну суму 320 грн. 40 коп.

В апеляційних скаргах обвинувачений та його адвокат просять вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_6 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
В обґрунтування своїх вимог, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію дій зазначають, що судом при призначені покарання не в повній мірі було враховано особу ОСОБА_6 , який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, має третю групу інвалідності, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Також ОСОБА_6 потребує кваліфікованого лікування, яке не може бути надано в місцях позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали у повному обсязі, а обвинувачений в дебатах та у останньому слові просив задовольнити апеляції, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляцій, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), вчинений повторно, за обставин, викладених у вироку є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені доказами, ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких за згодою учасників судового провадження, було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішення судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, не перевіряються відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, не одружений, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, проте знаходиться на диспансерному облікув КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання «опіоїдів». Синдром залежності з 1999 року, осудний, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, вчинив умисний корисливий злочин маючи непогашену судимість.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання, не встановив.

Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише тільки в умовах ізоляції від суспільства і призначив покарання в межах санкцій інкримінованого йому злочину.

Суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання і призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією частин 2 статті 186 КК України, яке як вважає колегія суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Посилання апелянтів як на підставу призначення ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з позбавленням волі на те, що обвинувачений свою вину визнав, у вчиненому розкаявся, має інвалідність та потребує лікування, а тому призначене покарання є занадто суворим, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не заслуговують уваги.

Приймаючи таке рішення колегія суддів враховує особу ОСОБА_6 , який раніше сім разів притягувався до кримінальної відповідальності, із яких тричі за вчинення крадіжок та чотири рази за вчинення грабежу. Однак ОСОБА_6 маючи непогашену судимість належних висновків для себе не зробив та будучи в березні 2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, вже в червні 2018 року знову вчинив новий злочин. Крім того, судом першої інстанції обвинуваченому було призначено мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією частин 2 статті 186 КК України.

Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляціях не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги адвоката та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2018 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді підписи
Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2