Справа № 145/2227/18
Провадження №1-кп/145/46/2019
ВИРОК
Іменем України

"21" березня 2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000236 від 09.10.2018 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 ,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, 08 жовтня 2018 року, близько 12:00 годин, перебуваючи в навчальному класі загально-освітньої школи № 2, в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, побачивши, що неповнолітня ОСОБА_7 залишила на парті мобільний телефон марки "MEIZU", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 751 від 26.11.2018 року становить 1586,67 грн., що перебував у користуванні останньої та на праві власності належить її матері ОСОБА_8 , в момент коли ОСОБА_7 вийшла з класу, підійшов до вказаної парти та вчинив таємне викрадення вказаного мобільного телефону, викраденим розпорядився на власний розсуд, залишивши його собі в користування, попередньо змінивши мобільний номер, чим спричинив матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, дав показання про те, що 08.10.2018 року він перебував в 202 аудиторії ЗОШ № 2 м. Гнівань. Після третього уроку учні пішли на велику перерву, він сидів на останній парті і тому виходив останній та побачив на третій парті середнього ряду сенсорний телефон червоного кольору, який належить ОСОБА_9 . Він вирішив пожартувати з нею, взяв її телефон і вийшов у коридор, став в двох метрах від неї. Вона телефона в його руках не помітила і він поклав телефон в кишеню своєї куртки та нічого їй не сказав. На протязі 4 та 5 уроків ОСОБА_10 його не шукала. Після уроків він його вимкнув, пішов в майстерню по ремонту телефонів і попросив поміняти кришку телефону із червоного на чорний колір, за що заплатив біля ста гривень. Через день-два йому з майстерні повернули телефон. В той самий день, ввечері він дізнався, що ОСОБА_10 звернулась в поліцію з приводу крадіжки телефону. Він злякався, залишив цей телефон собі та змінив сім-карту. Користувався ним до одного місяця, поки до нього не прийшли працівники поліції.

У вчиненому щиро розкаявся.

Окрім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим його винуватість в скоєнні даного правопорушення повністю стверджується

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2018 року, згідно якого ОСОБА_11 повідомила, що 08.10.2018 року з 11-30 по 12-30 год. невідома особа, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку телефону марки "MEIZU" червоного кольору у її дочки;

протоколом огляду місця події від 16.11.2018 року, згідно якого в кабінеті № 307 Гніванського ВП було оглянуто мобільний телефон "MEIZU", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який був в корпусі чорного кольору, у правому верхньому кутку виявлене механічне пошкодження, що дало тріщину по екрану;

висновком експерта № 751 від 26.11.2018 року, згідно якого ринкова вартість на момент вчинення злочину мобільного телефона "MEIZU", при умові, що його технічний стан не змінювався, могла становити 1586,67 грн.

А також показаннями свідка ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що вона класний керівник обвинуваченого. В жовтні 2018 року до неї звернулась учениця ОСОБА_13 , вказала що на перерві залишила телефон в класі і, повернувшись за 10-15 хвилин, не виявила його на парті. Вона ( ОСОБА_12 ) її заспокоїла, сказавши, що хтось взяв телефон, щоб пожартувати. Вона в той дань зібрала учнів і оголосила про пропажу телефона, говорила, щоб негайно повернули, але безрезультатно, ніхто нічого не міг пояснити. Через кілька днів мати ОСОБА_14 повідомила про те, що звернулась в поліцію з приводу крадіжки телефону. Потім до неї звернувся дід ОСОБА_15 та розповів, що дізнався, що ОСОБА_16 взяв телефон, хотів пожартувати, а потім злякався і не зізнався в скоєному, оскільки в перший день вже здійнявся галас з приводу пропажі телефона. Влада виховує дід і баба, батьки позбавлені батьківських прав, в класі він дружній і в крадіжках помічений не був.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України: крадіжка - таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить те, що він неповнолітній, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді від 25.02.2019 р., складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи вчинений цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після вчинення злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи у сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо і добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд вправі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

ОСОБА_4 кримінальне правопорушення правопорушення вчинив у віці 14 років, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, його неправомірними діями нікому не завдано майнової шкоди, претензій з цього приводу не заявлено.

Крім того, ОСОБА_4 проживає з опікунами бабусею та дідусем, оскільки рішенням Тиврівського районного суду від 27.07.2006 року його матір ОСОБА_17 позбавлено батьківських прав відносно нього, а рішенням Тиврівського районного суду від 02.11.2006 року його батька ОСОБА_18 також позбавлено батьківських прав відносно нього, за місцем проживання та навчання він характеризується позитивно.

Вважаю, що до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати ст. 105 КК України, звільнивши його від відбування покарання із передачею неповнолітнього під нагляд опікуна ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 р. " п. 11" Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" у справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників.

Враховуючи, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 був неповнолітнім, на даний час не має джерела доходу, суд вважає стягнути витрати за проведення експертизи з законного представника ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В силу ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1, п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження та передачі під нагляд опікуна ОСОБА_5 до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Речовий доказ,телефон "MEIZU", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 переданий під розписку ОСОБА_8 - залишити власниці.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_19