КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1118/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 584 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ,

затриманого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про застосування тимчасового арешту та застосовано тимчасовий арешт до надходження запиту про видачу терміном на 40 діб, а саме до 23.02.2019 року включно, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ, громадянина Ізраїлю та РФ, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який згідно обліків Генерального секретаріату Інтерполу розшукується, з метою подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 160, ч. 5 ст. 33 КК Російської Федерації.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подали кожен окремо апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_8 просить її прийняти та постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження, ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні тимчасового арешту відносно ОСОБА_8 .
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 посилається на те, що матеріали додані до клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_8 не містять запиту компетентного органу Російської Федерації про застосування такого тимчасового арешту до розшукуваної особи.
Надана прокурором інформація «Інтерполу» не може бути самостійною і достатньою підставою для застосування тимчасового арешту ОСОБА_8 . Крім того, захисник зазначає, що додані до клопотання документи викладені різними мовами, проте достовірність перекладу частини із них засвідчена неуповноваженою особою.
Слідчий суддя, як вважає апелянт при постановленні оскаржуваної ухвали фактично не виконав свою функцію судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та не вижив дієвих заходів такого захисту відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, чим порушив право на свободу та особисту недоторканість особи, що закріплені і ст. 5 Конвенції та ст. 29 Конституції України, які є частиною кримінального процесуального законодавства України.
В поданій апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_8 захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Ізраїлю ОСОБА_8
ОСОБА_7 зазначає, що міжнародна картка про розшук ОСОБА_8 , яка була оформлена на підставі постанови Радянського районного суду м. Новосібірська від 27.04.2018 року, на яку послався слідчий суддя у своєму рішенні, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в ній відсутні будь які рішення судді про оголошення ОСОБА_8 в розшук.

На думку захисника, слідчий суддя при постановленні ухвали залишив поза увагою положення ст. 5 Конвенції про видачу правопорушників, відповідно до якої видача здійснюється, за правопорушення, пов`язані з податками, зборами, митом та валютою, тільки якщо Договірні Сторони ухвалили таке рішення стосовно будь - якого такого правопорушення або категорії правопорушень, а оскільки ОСОБА_8 розшукується за вчинення фінансового злочину, а між Україною та РФ ніякого рішення щодо видачі за таке правопорушення не ухвалено, то видача останнього є неможливою, а отже підстав у слідчого судді для застосування тимчасового арешту не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та особи, щодо якої застосовано тимчасовий арешт, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 15.01.2019 року об 10 год. 35 хв. під час оформлення пасажирів рейсу № 2651 сполученням «Тель-Авів - Київ» працівниками Окремого контрольно - пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із характером завдання затримання та арешт.

Прокурор зазначає, що вказана особа значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності.
Відповідно до вимог КПК України, працівниками ОКПП «Київ» відносно громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), складено протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, як особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яка перебуває у міжнародному розшуку.
Так, згідно з постановою про притягнення в якості обвинуваченого від 11.04.2016 винесеної слідчим слідчого відділу по Совєтскому районі міста Новосибірськ слідчого управління Слідчого комітету Росії по Новосибірській області, громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 33 ч. 4 ст. 160 КК РФ.

Постановою від 27.04.2018 винесеної суддею Совєтского районного суду міста Новосибірськ постановлено обрати обвинуваченому ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до інформації компетентних органів Російської Федерації ОСОБА_13 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 33, ч. 4 ст. 160 КК РФ (пособництво в привласненні тобто сприянні порадами, в наданні інформації і коштів для вчинення кримінального правопорушення, що полягає розкраданні чужого майна, довіреного винному вчинене особою з використанням свого службового становища в особливо великих розмірах), в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (пособництво у привласненні, розтраті майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем вчинене в особливо великих розмірах) який є особливо тяжким злочином, максимальний строк покарання за який передбачено у вигляді до 12 років позбавлення волі, а тому є екстрадиційними.
Строк давності притягнення громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився.

Документом, що підтверджує особу затриманого є його паспорт громадянина Держави НОМЕР_1 , який було вилучено у останнього в момент затримання.
16.01.2019 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_12 звернувся з клопотанням до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про застосування щодо ОСОБА_8 тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2019 року клопотання прокурора задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 тимчасовий арешт до надходження запиту про видачу терміном на 40 діб, а саме до 23.02.2019 року включно.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 , ч. 3 , ч. 4, ч. 6 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений частиною першою цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту. Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: протокол затримання особи; документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; документи, що підтверджують особу затриманого. При розгляді клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про: застосування тимчасового арешту; відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 80.10.2004 «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.
Згідно ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, вислухав пояснення прокурора, захисника, особи, відносно якої ставилося питання про застосування тимчасового арешту, та обґрунтовано прийняв рішення про застосування до громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасового арешту в межах передбаченого законом строку протягом 40 діб.

Крім того, колегією суддів встановлено, що постановою слідчого СВ Радянського району у м. Новосибірську СУ СК Росії у Новосибірській області від 11 квітня 2016 року (а.с.18-31, 76-89) ОСОБА_8 притягнутий в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 33, ч.4 ст. 160 КК РФ.
Постановою судді Радянського районного суду м. Новосибірська від 27 квітня 2018 року (а.с.32-37, 70-75) ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилання захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що між Україною та РФ рішення щодо видачі за кримінальні правопорушення не ухвалено, видача ОСОБА_8 є неможливою, а отже підстав у слідчого судді для застосування тимчасового арешту до останнього не було, колегія суддів не заслуговують на увагу, оскільки правовідносини між Україною і Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року та відповідно до ч. 1 ст. 56 Частини 1 Розділу ІV вказаної Конвенції договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.
Злочини, які інкримінуються ОСОБА_8 , передбачені ч. 4 ст. 160, ч. 5 ст. 33 КК Російської Федерації відповідають злочинам, передбаченим ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Виходячи з обставин, встановлених під час заявлених кримінальних правопорушень, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики, два злочини, в яких обвинувачується арештований, відносяться до особливо тяжких, за які за положеннями КК України передбачено покарання строком до 12 років та є екстрадиційними. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 не сплинув.

Слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасового арешту на 40 діб, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи з тих обставин, що ОСОБА_8 розшукується правоохоронними органами РФ за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 160, ч. 5 ст. 33 КК Російської Федерації від 13.06.1996 року.

Доводи захисника ОСОБА_7 , що міжнародна картка про розшук ОСОБА_8 , яка була оформлена на підставі постанови Радянського районного суду м. Новосибірська від 27.04.2018 року, на яку послався слідчий суддя у своєму рішенні, не відповідає фактичним обставинам справи, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту не уповноважений надавати жодної оцінки з приводу законності рішення іноземного суду про обрання затриманому запобіжного заходу та не досліджує законність постанови судді Радянського районного суду м. Новосибірська від 27.04.2018 року.

Інші доводи апеляційних скарг не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах клопотання відсутні обставини та законні підстави, при яких тимчасовий арешт не може бути застосований, а тому апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 583 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про застосування тимчасового арешту та застосовано тимчасовий арешт до надходження запита про видачу терміном на 40 діб, а саме до 23.02.2019 року включно, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4