У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004006

за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2019 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

законний представник ОСОБА_5
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.03.2019 року до 08.00 години.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 , просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у відношенні ОСОБА_6 застосувати більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що суд допустився неповноти судового розгляду, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

На думку апелянта, підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України є необґрунтованою. Прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_6 має місце проживання, є інвалідом 3 групи, повинен знаходитися під постійним контролем та доглядом близьких, а також лікарів. Крім того, ОСОБА_6 за період досудового розслідування ( 6 років) ніяких правопорушень не вчиняв, що виключає ризик вчинення ним іншого правопорушення. Ніяких спроб сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин злочину у ОСОБА_6 ніколи не було. Досудове розслідування відносно винних осіб закінчено, майнову шкоду потерпілому на даний час відшкодовано.

Вважає, що слідчий порушив вимоги ч.2 ст. 509 КПК України та перевищив межі своїх повноважень, коли виніс постанову від 21.01.2019 р. про призначення ОСОБА_6 судово-психіатричної експертизи, проведення якої слідчий доручив лікарям-експертам МОПЛД №1 у м. Миколаєві, які не мають повноважень проводити стаціонарну експертизу.

Стверджує, що 05.05.2015 р. ОСОБА_6 приходив в медичний заклад для проходження судово-психіатричної експертизи, однак вона не була проведена, оскільки лікар виявив у нього ознаки захворювання на ОРВІ. 20.05.2015 р. внаслідок вчинення відносно нього злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, він отримав травму голови, та до 18.06.2015 р. знаходився на лікарняному з діагнозом «ЗЧМТ, струс головного мозку». Але, не зважаючи на це, 27.05.2015 р. слідчий ОСОБА_9 виніс постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук.

Вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, відомості щодо вчинення яких внесені 12.12.2013 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004006.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні разом з іншими особами у період з 10.05.2013 р. до 29.05.2013 р. вимагання у ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 50 000 доларів США, з погрозою насильства, вбивства та знищення майна. Також підозрюється у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

20.06.2014 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України.

01.08.2014 р. кримінальне провадження зупинено у зв`язку із хворобою підозрюваного та відновлено 20.01.2015 р. у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

09.02.2015 р. кримінальне провадження зупинено у зв`язку із хворобою підозрюваного та відновлено 07.04.2015 р. із необхідністю проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

28.05.2015 р. кримінальне провадження зупинене у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від слідства та відновлено 03.05.2017 р. із необхідністю проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

03.05.2017 р. кримінальне провадження зупинене у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від слідства та відновлено 05.01.2019 р. так як було встановлене місце перебування підозрюваного.

06.01.2019 р. ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06.03.2019 р. включно.

22.01.2019 р. ухвалою Миколаївського апеляційного суду зазначену ухвалу скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у відношенні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 03.02.2019 р. включно.

29.01.2019 р. заступником прокурора Миколаївської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004006 продовжено до шести місяців, до 06.03.2019 р.

У клопотанні слідчого ставиться питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років та до 10 років; не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, що може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень; може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як 27 травня 2015 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук у зв`язку з тим, що він переховується від слідства, не з`являвся без поважних причин на проведення слідчих дій, був відсутній за місцем проживання, а також жодного разу не з`явився на проведення судової психіатричної експертизи; може вчинити інші незаконні дії, пов`язані з протиправним впливом на потерпілих та свідків по кримінальному провадженні, так як особисто з ними знайомий та має конфліктні відносини з ними, що в свою чергу може призвести до вчинення з боку підозрюваного нових злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я особи.

За висновком слідчого судді, дані ризики мали місце 06.01.2019 р., при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та до цього часу не зменшились і виправдовують доцільність тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , а інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе запобігти даним ризикам. Крім того, до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою необхідно: провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу; виконати вимоги ст.290 КПК України з підозрюваним, його захисником та з потерпілими; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення законного представника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів підтверджується доказами, на які послався слідчий у клопотанні, та які перелічені в ухвалі слідчого судді.

Так, згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, не є слушними наведені апелянтом доводи про недоведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкції статей яких передбачають покарання у виді позбавлення волі до 7 та до 10 років, не має постійного місця роботи, з травня 2015 року переховувався від слідства, достовірно знаючи про призначення йому судової психіатричної експертизи, з травня 2015 року жодного разу не з`явився на її проведення.

З огляду на зазначене, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суд вважає правильними висновки слідчого судді про існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Дані ризики мали місце при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до цього часу не зменшились і виправдовують доцільність подальшого тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

У зв`язку із викладеним, доводи апелянта про недоведеність ризиків є безпідставними.

Слідчий суддя також врахував, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу законного представника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, ч.3 ст.407, 424, 532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2019 року у відношенні ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3