ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/96/19 Справа № 177/1975/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000528 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Гейківка Криворізького району Дніпропетровської області, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року ОСОБА_9 визнано винуватим за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 2 місяці.
Судом також вирішено долю речових доказів.

Вироком суду від 07 серпня 2018 року, ОСОБА_9 визнано винним в тому, що 27.05.2017 у світлу пору доби, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна металевої труби системи відводу води, який входить до комплексу очисних споруд Комунального закладу «Гейківськапсихоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», розташований за адресою: с. Гейківка Криворізький район Дніпропетровська область (далі металева труба), прибув до місця розташування металевої труби, де, діючи умисно, за допомогою заздалегідь підготованої лопати здійснив розкопування частини металевої труби овжиною близько 5,5 м, яка перебувала на глибині близько 1 м від поверхні ґрунтового покрову. Однак, під час розкопування труби був помічений працівниками КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тому припинив свої дії і з місця вчинення протиправних дій зник.
28.05.2017 близько 08.00 год. працівники КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за вказівкою керівництва здійснили демонтування викопаної частини вищезазначеної металевої труби шляхом її підриву із застосуванням техніки для подальшого перевезення до охоронюваної господарської території очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Гейківка, вул.. Жовтнева, 32, з метою упередження подальшого викрадення та збереження металевої труби, яка перебуває на балансі лікарні, але під час транспортування вказаної труби за допомогою трактора, у зв`язку із виникненнями його несправності, вимушені були залишити її з зовнішнього боку огорожі господарської території очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР».
В цей же день 28.05.2017 близько 08.00 год. ОСОБА_9 з корисливих мотивів, маючи на меті доведення свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, звернувся до раніше знайомого ОСОБА_12 , у власності якого є автомобіль марки ЗАЗ 110206 р/н НОМЕР_1 та генератор з болгаркою марки «Арсенал УШМ-125/1050», якого попросив про надання йому допомоги щодо перевезення металевої труби за винагороду, при цьому запевнив останнього в законності пов`язаних з цим дій, надавши неправдиву інформацію про право власності на зазначене майно.
Після чого, 28.05.2017 близько 10.00 год. ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_12 , який взяв в якості знаряддя вчинення злочину, а саме для розпилювання металевої труби на декілька частин: генератор та болгарку марки «Арсенал УШМ-125/1050» та на автомобілі марки ЗАЗ 110206 р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , разом приїхали до місця, де напередодні ОСОБА_9 розкопав частину труби довжиною 5.5 м, але не виявивши зазначеної труби, ОСОБА_9 направився до господарської території очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Гейківка, вул.. Жовтнева, 32, де виявив демонтовану трубу діаметром 219 мм довжиною 5,5 м, щодо якої мав намір на вчинення дій, направлених на її таємне викрадення.
Після чого, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, самотужки перекотив вищевказану металеву трубу до ґрунтової дороги на відстань близько 100 м від огорожі для обмеження можливості спостереження за його діями, де зателефонувавши ОСОБА_12 , викликав його для здійснення перевезення труби. ОСОБА_12 , будучи впевненим в законності своїх дій, почав допомагати у реалізації злочинного умислу ОСОБА_9 та за допомогою генератора і болгарки марки «Арсенал УШМ-125/1050» почав розпилювати б/в металеву трубу діаметром 219 мм довжиною 5,5 м на приблизно однакові частини для більш зручного перевезення у багажному відділенні автомобіля. В той час, як ОСОБА_12 завершив розпилювання труби на частини та разом зі ОСОБА_9 завантажили один її фрагмент до багажного відділення автомобіля марки ЗАЗ 110206 р/н НОМЕР_1 , до них прибули працівники КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які здійснили заходи щодо перешкоджання протиправним діям ОСОБА_9 , необхідним для доведення до кінця наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна.
Таким чином, ОСОБА_9 намагався викрасти чуже майно, яке перебуває на балансі КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», а саме: б/в металеву трубу діаметром 219 мм довжиною 5,5 м, яка входить до системи відводу води, вартістю 524,70 грн., однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками комунального закладу.

Обвинувачений ОСОБА_9 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року та закрити кримінальне провадження щодо нього.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в розглянутій справі не доказана в установленому законом порядку подія кримінального правопорушення, а саме: місце вчинення кримінального правопорушення - чи с.Кривбас чи с.Гейківка згідно протоколів оглядів досліджених судом, або місцевість поза межами населеного пункту відповідно пояснень свідків та представника потерпілого; предмет - металева труба, яка згідно досліджених протоколів оглядів має різні довжини та, як наслідок, вагу. Зменшення ваги призводить до зменшення вартості предмета який, на думку сторони обвинувачення, викрадено та може містити ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.51 КУпАП. Невизначенність щодо предмету - за заявою потерпілого труба, на думку сторони обвинувачення брухт; відсутність належності доказів проведеної в установленому законом порядку інвентаризації активів потерпілого, що унеможливлює встановити відсутність у потерпілого труби, яка на думку сторони обвинувачення є предметом злочину і перетворилась у брухт. За даними бухгалтерського обліку у потерпілого брухт в обліку не рахується; відсутність належно оформленого речового доказу, наявність якого формально відображена в матеріалах справи, але не відображена в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Зазначення його як фрагментами труби так і транспортним засобом, а в інших документах як брухт.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора та пояснення представника потерпілого, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення даної апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження в межах апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Виходячи з вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а доводи, викладені в апеляції обвинуваченого, щодо його невинуватості у вчиненні інкримінованого злочину не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження згідно з правилами ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та технічного запису судового розгляду, органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи, тому твердження в апеляції обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними.
З викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_9 доводами про непричетність його до вчинення інкримінованого йому злочину колегія суддів погодитись не може. Ці заперечення проти звинувачення детально розглядалися судом першої інстанції і спростовані наведеними у вироку доказами.
Так, вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, - незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих під час судового засідання поясненнях учасників судового провадження перевіркою наданих матеріалів не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Визнаючи ОСОБА_9 винним у скоєнні вищезазначеного злочину, суд навів переконливі судження в обґрунтування цього висновку.
Зокрема, суд обґрунтовано поклав в основу вироку покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які, кожен окремо, надали суду свідчення, які є аналогічними й не суперечать одні одним, та пояснили, що вони є працівниками КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» та безпосереднім місцем їх роботи є господарські будівлі комплексу очисних споруд лікарні. Влітку 2017 в світлий час доби, точної дати не пам`ятають, приблизно в 400 метрах неподалік очисних ставків Гейківської психоневрологічної лікарні виявили, що ОСОБА_9 за допомогою лопати викопує траншею, в якій знаходилась металева труба, яка є частиною очисних споруд Гейківської лікарні. Вони попередили Смирного, що вказана труба є власністю лікарні. Вранці наступного дня вони прибули на вказане місце та виявили, що траншея ще більше розрита та труба підготована для демонтажу. Щоб запобігти викраденню майна, оскільки вказана територія не охороняється, вони за допомогою трактора, який належить ОСОБА_11 демонтували трубу, зачепивши її тросом та перемістили до огорожі території очисних споруд. Через несправність трактора вони вимушені були залишити трубу там. Через деякий час вони побачили біля труби ОСОБА_9 разом з чоловіком, який виявився водієм автомобіля ЗАЗ, які намагалися відтягнути трубу від огорожі. Вони ще раз попередили ОСОБА_9 та його супутника, що труба належить лікарні і що вони скоюють крадіжку, після чого водій автомобіля поїхав, а ОСОБА_9 , скориставшись тим, що вони зайшли до території приміщення, самостійно відкотив трубу до дороги. Прослідувавши за ОСОБА_9 , вони побачили, що останній разом з водієм автомобіля ЗАЗ за допомогою болгарки порізали трубу на 5 частин, одну з яких вже завантажили до багажника автомобіля. Вони знову стали перешкоджати викраденню майна комунального закладу, повідомили про викрадення керівництво лікарні та по прибуттю трактора лікарні відвантажили викрадену трубу вже на огороджену територію очисних споруд. При цьому ОСОБА_9 чинив супротив, розмахував лопатою, вказуючи, що труба знаходилась не на території лікарні, а тому він має право нею розпоряджатися.
Зазначені покази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він є інженером КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» та він є відповідальним за комплекс очисних споруд, який перебуває на балансі лікарні, та розташований неподалік неї поза межами населеного пункту. 28 травня 2017 року він прибув на територію очисних споруд та побачив біля огорожі металеву трубу поруч з якою перебував місцевий житель ОСОБА_9 . Оператор ОСОБА_10 повідомив про спробу останнім викрасти вказану трубу, яка є частиною комплексну очисних споруд. Доповівши головному лікарю про ситуацію, було визначено, що наступного дня трубу необхідно перевезти для зберігання на територію лікарні. Однак пізніше в другий половині дня ОСОБА_14 повідомив йому, що ОСОБА_9 відкотив трубу та порізав її на частини. Прибувши на територію очисних споруд, він побачив, що трактор лікарні завіз 5 частин металевої труби на територію. Стверджує, що металева труба має сліди корозії, однак вона є частиною системи, яка перебувала в робочому стані та виконувала функцію водовідведення.
Дані покази свідків не суперечать і поясненням свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він є трактористом КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» та влітку чи навесні 2017 року диспетчер лікарні викликав його на роботу, повідомивши про необхідність прибути до другої греблі очисних ставків лікарні для того, щоб перерити її для перешкоджання проїзду автотранспорту. Через деякий час неподалік він побачив працівників лікарні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які почали завантажувати до трактору металеву трубу, яка була порізана на 5 частин. На цьому ж місці перебував і ОСОБА_9 . Завантаженню труби весь час перешкоджала жінка, яка намагалася викинути частини труби з ковша трактора, пошкодити транспортний засіб.
До того ж свідок ОСОБА_12 судовому засіданні пояснив, що влітку 2017 року йому зателефонував раніше знайомий ОСОБА_9 та попросив приїхати на автомобілі марки ЗАЗ в с. Гейківка та взяти з собою болгарку та генератор. По приїзду ОСОБА_9 повідомив йому, що знайшов шматок металевої труби та попросив її перевезти. ОСОБА_9 показав йому дорогу та вони приїхали на ділянку біля полів, де була вирита траншея, однак труби в ній не виявили. Побачивши сліди волочіння від труби, вони попрямували до території насосної станції Гейківської лікарні, біля якої знаходилась металева труба. В цей час до них вийшли чоловіки, які на підвищених тонах пояснили, що це їхня труба. Побачивши конфлікт він на автомобілі поїхав в с. Гейківка, а Смирний залишився на місці. Через деякий час ОСОБА_9 зателефонував йому та повідомив, що все вирішив та необхідно перевезти трубу. Повернувшись, побачив, що Смирний відкотив трубу приблизно на 200 м від місця, де вона знаходилася. Потім за допомогою мотузки на автомобілі вони відтягли трубу ще приблизно на 300 м та болгаркою порізали її приблизно на 4 частини, одну з яких завантажили в багажник автомобіля. В цей час до них знову підішли молоді хлопці та вони припинили свої дії.
Вищезазначені покази цілком узгоджуються і з поясненнями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що є головним бухгалтером КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» та повідомила, що на балансі комунального закладу перебуває комплекс очисних споруд. 28.05.2017 головний лікар повідомив їй про спробу викрадення металевої труби, яка є частиною вказаного комплексу та рахується під одним інвентарним номером. За дорученням головного лікаря вона підготувала необхідні документи на підтвердження того, що лікарня є балансоутримувачем труби. Також вона була присутня при огляді та зважуванні слідчим поліції труби, яка безпосередньо після крадіжки була розділена на 4 більших та одну меншу частини.
Не суперечать вищенаведеним свідченням і пояснення свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що працює водієм КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня». Влітку 2017 року він разом з бухгалтером лікарні перевозив частини металевої труби з очисних споруд до елеватора Гейківської лікарні, де труба була зважена та в подальшому він перевіз її назад до місця зберігання.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів. Тому колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції будь-яких порушень законодавства під час відправлення ним правосуддя у даній кримінальній справі. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, зокрема, показання свідків, та інших письмових доказів, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляції обвинуваченого.
Всі вищевикладені показання узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, зокрема:
- повідомленням головного лікаря КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР» від 29.05.2017 року про спробу привласнити ОСОБА_9 металевої труби з другого ставка-накопичувача, який належить комплексну очисних споруд лікарні (а.с.6 т.2);
- протоколом огляду місця події від 20.06.2017 року, під час якого слідчим в присутності понятих була оглянута земельна ділянка, розташована на території комплексу очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня», розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Кривбас, вул.. Жовтнева, 34. На даній земельній ділянці, яка розташована на відстані близько 70 м до огородження комплексу, виявлена траншея довжиною приблизно 5,5 м, шириною приблизно 60 см, в якій наявна труба діаметром 219 мм (а.с. 16-19, 20 т.2);
- протоколом огляду предмета від 20.06.2017 року, відповідно до якого встановлено, що слідчим по даному кримінальному провадженню на огородженій території комплексу очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР» в с. Кривбас, вул.. Жовтнева, 32 Криворізького району Дніпропетровської області, оглянута металева труба зі слідами корозії, яка складається з чотирьох фрагментів, роз`єднаних між собою шляхом розпилювання, довжина трьох з яких складає 1,5-1,7 см, одного 1,2 см, загальна довжина складених фрагментів складає приблизно 5,5 м, діаметром 219 мм. (а.с. 21-22, 23 т.2). 4 фрагменти металевої труби передані ОСОБА_13 в день їх огляду 20.06.2018 року та згідно розписки він зобов`язався їх зберігати за адресою КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня», с. Кривбас, вул.. Октябрська, 32 (а.с. 24 т.2);
- актом зважування від 28.07.2017 року, проведеним слідчим Криворізького РВП ОСОБА_18 в присутності представників потерпілої особи фактична вага фрагментів металевої труби діаметром 219 мм, загальною довжиною 5,5 м у кількості 7 окремих фрагментів складає 110 кг (а.с. 32,33 т.2);
- висновком судово-товарознавчої експертизи №2508 від 01.08.2017 року, згідно якого встановлена ринкова вартість брухту чорних металів загальною вагою 110 кг, та складає станом на 28.05.2017 - 524,70 грн. (а.с. 53 т.2);
- протоколом огляду від 09.08.2017 року, з якого вбачається, що металеві фрагменти труби у кількості 7 шт., яка є предметом злочину, оглянуті за місцем її зберігання на огородженій території очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР» за адресою: с. Гейківка, вул.. Жовтнева, 32. Оглядом встановлено, що фрагменти труби в довжину складають 5,5 м, при цьому шість фрагментів мають приблизно однакову довжину від 65 до 70 см, один фрагмент довжиною 1,2 м, діаметр фрагментів однаковий та складає 219 мм (а.с. 61,62 т.2);
- постановою слідчого Криворізького РВП від 09.08.2017 року, якою фрагменти металевої труби діаметром 219 мм у кількості 7 шт. визнані речовим доказом по даному кримінальному провадженню та передані на зберігання під розписку інженеру КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР» (а.с. 63, 64 т.2);
- протоколом огляду місця події від 09.08.2017 року, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості розташовану поблизу огорожі території очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня»» ДОР», розташована за адресою: с. Гейківка, вул.. Жовтнева, 32, на яку свідок ОСОБА_10 вказав як на безпосередньо місце, де перебувала металева труба довжиною приблизно 5,5 м діаметром 219 мм, яка ним переміщена до вказаного місця з метою убезпечення від викрадення та з якого вона була викрадена ОСОБА_9 (а.с. 67-68, 69 т.2);
- протоколом огляду предмету від 19.10.2017 року, у якому зафіксований огляд предмету для різки металевих виробів болгарки марки Арсенал/УШМ-125/1050, яку для огляду добровільно видав ОСОБА_12 (а.с. 76,77 т.2) та якою він здійснив порізку металевої труби разом зі ОСОБА_9 , про що вказав в ході допиту в якості свідка в судовому засіданні;
- постановою слідчого Криворізького РВП від 19.10.2017 року, якою болгарка марки «Арсенал УШМ 125/1050» сірого кольору визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженню та зберігається у власника ОСОБА_12 (а.с. 78, 79 т.2).
Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_9 , співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показами свідків та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_9 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.
Під час досудового слідства та при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, допитані всі особи, показання яких були враховані під час ухвалення обвинувального вироку, тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність доказів його вини у вчиненні скоєного злочину є безпідставними.
Цим доводам, викладеним обвинуваченим у своїй апеляційній скарзі на підтвердження невинуватості у скоєнні інкримінованого злочину, які до того ж зазначалися ним і під час здійснення судового розгляду в суді першої інстанції, суд дав належну оцінку, з якою повністю погоджується й колегія суддів, і розцінив їх як бажання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, судом цілком обгрунтовано зазначено, що місце вчинення злочину встановлено відповідно до протоколів огляду місця події від 20.06.2017 року та 09.08.2017 року і визначено, що ОСОБА_9 здійснив розкопування металевої труби системи відводу води, який входить до комплексу очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» за адресою с. Гейківка Криворізького району Дніпропетровської області, а в подальшому намагався викрасти її з місця зберігання біля огородженої території очисних споруд, розташованих за адресою Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Гейківка, вул.. Жовтнева, 32.
Під час здійснення досудового розслідування слідчим дійсно в протоколі огляду місця події від 20.06.2017 року були допущені певні описки у визначенні адреси місця розташування КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня», однак в подальшому в ході огляду 09.08.2017 року та при ознайомленні зі статутом комунального закладу була встановлена точна адреса місця розташування закладу (а.с. 38-45 т.2), а отже і місця скоєння кримінального правопорушення, а надана стороною захисту в якості доказу план-схема меж території с. Кривбас та с. Гейківка (а.с. 106-107 т.1) не спростовує вірність встановленого досудовим слідством місця скоєння злочину.
До того ж, згідно долученої до матеріалів провадження відповіді Східного офісу Держаудитслужби від 17.12.2018 року №С116/18/2-04.25-16 на звернення ОСОБА_9 від 15.08.2018 року №СМ-8424600, №СМ-8424600/Д1 під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в комунальному закладі «Гейківська психоневрологічна лікарня Дніпропетровської обласної ради» за період з 01.01.2015 року по 31.10.2018 року стосовно порушеного питання щодо демонтажу та роботи системи очисних споруд, яка знаходиться на балансі комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня Дніпропетровської обласної ради» встановлено, що відповідно до регістрів аналітичного обліку основних засобів комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня Дніпропетровської обласної ради», об`єкт «очисні споруди» (введений в експлуатацію 01.04.1988 року) за період з 01.01.2015 року по 31.10.2018 року, обліковується на субрахунку 1013 «Будівлі, споруди та передавальні пристрої».Згідно з Технологічною інструкцією очисних споруд каналізації Гейковської обласної психіатричної лікарні (1999 рік), розробленою НВП «Екологічна компанія» (м. Кривий Ріг) та затвердженою головним лікарем 02.06.1999 року, очисні споруди каналізації призначені для повної біологічної очистки стічних вод господарчо-побутового походження в аеротенках з одночасною мінералізацією активного ілу в режимі подовженої аерації, господарсько-побутові стічні води подаються на очисні споруди двома насосними станціями - з території лікарні та селища. З території очисних споруд очищені води відводяться у біологічні ставки-накопичувачі, де відбувається випаровування та фільтрація води. Ставки є одним із об`єктів очисних споруд. Скидання із ставків до водоймищ відсутнє.
Крім того, той факт, що предмет злочину - металева труба довжиною приблизно 5,5 м, діаметром 129 мм є саме невід`ємною частиною цілісного комплексу очисних споруд КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» та перебуває на балансі потерпілої особи підтверджено окрім вищезазначеного результату проведеної ревізії, також інвентаризаційним описом та звіряльною відомостю (а.с. 9-14 т.2), а також свідченнями головного бухгалтера КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ОСОБА_16 .
Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності і давши оцінку, колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами обвинуваченого, оскільки усі вищевикладені показання співвідносяться між собою, вони не містять істотних суперечностей і підтверджуються іншими об`єктивними доказами, та вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив їх як об`єктивні та визнав доведеною за фактичними обставинами, встановленими судом, наявність вини ОСОБА_9 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України.
З приводу ж доводів в апеляції обвинуваченого щодо неналежності деяких доказів, які відносяться до кола господарської діяльності КЗ Гейківська психоневрологічна лікарня, бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інвентаризації тощо, зокрема інвентаризаційних описів та звіряльної відомості, які складено за формою №401, затвердженою міністерством фінансів СРСР 15.01.1969 №167, в той час як бухгалтерських облік в Україні здійснюється у відповідності із ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» апеляційний суд цілком погоджується з судом першої інстанції, що це не може свідчити про недопустимість вказаних доказів, оскільки до завдань кримінального провадження не входить оцінка діяльності підприємства з ведення бухгалтерського обліку та господарської діяльності в цілому, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.
При визнанні ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та дані про його особу. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому у вигляді арешту строком на 2 місяці роки буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Таким чином, вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання в межах санкції статті.
Також апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_9 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину не визнав, відмовився давати покази, посередньо характеризуються за місцем мешкання, не працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, не одружений, утриманців не має.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами. При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та дані по особу ОСОБА_19 і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає вирок суду законним, обґрунтованим та таким, що скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4