Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/335/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів Закарпатської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , у вересні 2017 року у невстановлений слідством день, близько 21 години, знаходячись неподалік садового центру в м.Виноградів по вул.І.Франка, яка прилягає до польової місцевості, діючи умисно, достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_5 є малолітньою, усвідомлюючи що його дії ніхто з сторонніх осіб не помічає, підійшовши до потерпілої, яка рухалася в попутному із ним напрямку, взяв її на руки та відніс останню до розташованих поряд кущових насаджень, де ігноруючи волю ОСОБА_5 , поклав на поверхню грунтового покриття, притримуючи руками, притиснув власним тулубом до поверхні грунтового покриття. В подальшому ОСОБА_7 оголив власні статеві органи та статеві органи ОСОБА_5 , яка внаслідок свого малолітства не інформована щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносин неї дій, імітував статевий акт шляхом доторкання до статевого органу ОСОБА_5 власним статевим органом, однак будучи виявлений ОСОБА_9 , на крики якої втік з місця події.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 порушено основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, оскільки вчиняючи протиправні дії щодо малолітньої, він порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, чим самим створив загрозу деформації її моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та нормальному моральному та фізичному становленню, а також формуванню у потерпілої антиморальних поглядів.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.156 КК України, а саме вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та надав показання про те, що він у вересні 2017 року приблизно о 19:30 год. зловив потерпілу, яка йшла по дорозі, та заніс в кущі. Це було приблизно 15 м від дороги на вул. Ів. Франка. Потерпіла просила, щоб він її відпустив, не плакала. Він зняв з потерпілої штани та труси, з себе - штани та ліг на потерпілу, тому що хотів так погратися. У зв`язку з тим, що крикнула свідок, яка підійшла до них, він втік. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла в судовому засіданні не надавала показання. Законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що їй відомо про факт вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_5 зі сторони обвинуваченого. Претензій до ОСОБА_7 немають.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце. Ці діяння містять склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Обвинувачений ОСОБА_7 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 ч.2 ст.156 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.69), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває, з 13.12.2017 року взятий на облік в психіатричному кабінеті Виноградівської РЛ (а.п.66), згідно висновку судово-психіатричної експертизи №11 від 18.01.2018 року ОСОБА_7 психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легкої дебільності), що не позбавляла його здатності, в період часу який відноситься до інкримінованого йому діяння, і не позбавляє його здатності в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.п.77-81), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.68).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1