Справа № 135/178/17
Провадження № 1-кп/135/4/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.19року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого
ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого
ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м. Ладижин Вінницької області, кримінальне провадження, внесене 26.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 19.02.2016 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 121 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Копіївка Тульчинського р-ну Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 19.10.2018 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст.162 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого водієм навантажувача на філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька Птахофабрика», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
23.11.2016, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 , щодо якого 07.11.2018 року Ладижинським міським судом Вінницької області по даному епізоду ухвалено обвинувальний вирок, умисно, протиправно, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла, за попередньою змовою між собою, з метою залякування та завдання тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_11 , незаконно, без дозволу власника квартири і всупереч волі мешканця квартири ОСОБА_11 , проникли у квартиру АДРЕСА_4 , чим порушили недоторканість житла громадян.
Крім того, 23.11.2016, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , умисно завдав правою взутою ногою удар в область живота ОСОБА_11 , який в той час лежав на спині на ліжку, а коли той, перевернувшись на правий бік, щоб прикрити живіт та голову, повернувся обличчям до ОСОБА_5 , останній почав хаотично наносити удари кулаками обох рук та обома взутими ногами в область живота та грудей ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_5 руками стягнув ОСОБА_11 на підлогу і коли той лежав на підлозі, на спині головою до ліжка, продовжив наносити йому хаотичні удари обома кулаками рук та обома взутими ногами в область живота та грудей. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої травми грудей і живота, лівобічних переломів ребер над проекцією селезінки, пошкоджень селезінки, які призвели до пізнього двухфазного розриву тканини, гострої масивної внутрішньої кровотечі, та згідно з висновком експерта № 143 від 28.12.2016 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з настаннням о 01 год. 10 хв. 27.11.2016 смерті ОСОБА_11 .
Крім того, 23.11.2016, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , знаходячись з лівого боку від ОСОБА_5 , ближче до голови ОСОБА_11 , який в той час лежав на ліжку, умисно, кулаком правої руки завдав декілька ударів в область голови та по верхніх кінцівках ОСОБА_12 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках обличчя та верхніх кінцівок, які згідно з висновком експерта № 143 від 28.12.2016 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.162 КК України, не визнав і показав, що він ОСОБА_11 не бив, а всі тілесні ушкодження, які виявленні на тілі потерпілого, завдав ОСОБА_10 , який бив ОСОБА_11 ногами, скакав на ньому, вдарив чайником, кинув попільницею. Порушення недоторканності житла громадян не вчиняв, оскільки в квартиру зайшли за допомогою ключа, який ОСОБА_11 добровільно надав ОСОБА_10 . Просив його виправдати.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину повністю визнав і показав, що злочин він вчинив за вище наведених обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 просили ухвалити відносно ОСОБА_6 виправдувальний вирок із за відсутності у справі заяви власника квартири.
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводився лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши докази та надавши їм налажну правову оцінку, приходить до висновку про необхідність ухвалення відносно всіх обвинувачених обвинувального вироку за ч. 1 ст. 162 КК України, а відносно ОСОБА_5 ще і за ч. 2 ст.121 КК України; відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України з таких підстав.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що 23.11.2016 йому зателефонував ОСОБА_6 і попросив підійти до будинку 54. Коли він підійшов, там були: ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . Абзонь пояснив їм, що ОСОБА_11 здав у міліцію його знайомих і запропонував піднятися щоб розібратися. ОСОБА_10 відкрив квартиру ключем, який в нього був при собі. Коли зайшли в кімнату, то ОСОБА_11 спав. Потім ОСОБА_11 ліг, підтягнув ноги, закрив руками голову і просив, щоб його не били. Він особисто вдарив ОСОБА_14 по рукам та обличчю. ОСОБА_15 стягнув ОСОБА_12 на пол, де продовжили бити ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 , щодо якого 07.11.2018 року Ладижинським міським судом Вінницької області по даному епізоду ухвалено обвинувальний вирок, показав, що 23.11.2016 він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відкривши ключем квартиру, в якій проживав ОСОБА_11 зайшли в цю квартиру з метою наказати ОСОБА_11 за співпрацю з правоохоронними органми. Коли вони зайшли в кімнату, то ОСОБА_11 спав. ОСОБА_15 стягнув ОСОБА_11 на пол, де бив ОСОБА_11 ногами, пригав на ньому, вдарив чайником, кинув попільницею, а він наніс ОСОБА_11 лише два удари кулаком правої руки в область голови та обличчя.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 24.11.2016 до неї зателефонувала її мати ОСОБА_17 і повідомила, що сина ОСОБА_11 вночі побили. ОСОБА_11 24.11.2016 з 10 год. по 12 год. перебував в лікарні, де його оглянув лікар і виписав ліки, а 26.11.2016 йому стало зле. Потім його госпіталізували, оглянули, зробили ренген і виявили крововилив у черевну порожнину, забрали на операцію. ОСОБА_11 помер на операційному столі. Мати говорила, що його били люди в масках.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що 24.11.2016, близько 05 год. 50 хв., їй подзвонив син ОСОБА_11 , а згодом прийшов до неї додому. Він був весь побитий і сказав, що його вночі побили, жалівся на біль в боку. Вона порадила йому сходити в лікарню. Син пішов в лікарню та після зайшов до неї, сказав, що в лікарні йому зробили ренген, оглянули та повідомили, що тріщини в ребрах. Ввечері 26.11.2016, син знову прийшов до неї, сказав, що не може терпіти болю. Разом з дочкою ОСОБА_4 син пішов до лікарні, там і помер.
Свідок ОСОБА_18 суду показав, що його напередодні попросив ОСОБА_5 підтримати біля 54 будинку. Там він зустрівся з ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Всі вони піднялися на 4 поверх, де всі, окрім нього, зайшли до квартири. Він не бачив хто відкривав двері, та що відбувалося в квартирі, так як весь час знаходився в під`їзді, у квартиру не заходив, чув тільки голоси з квартири.
Свідок ОСОБА_22 суду показав, що бачив відео, як били ОСОБА_23 . Це відео дав йому подивитися ОСОБА_15 . На даному відео він бачив, як відкриваються двері, ОСОБА_14 лежить на кріслі, потім встає і запитує: «пацани нащо і за що» і відразу падає. Бачив лише руки, лиць не бачив, камера була позаду. ОСОБА_15 сказав йому, що це він знімав, додавши: «ось вже один від хлопців получив».
Свідок ОСОБА_24 суду показав, що він на той час працював лікарем Ладижинського ТМО. До нього звернувся потерпілий, який жалівся на біль ребер зліва, а конкретніше між 7 і 8 ребрами. Потерпілий повідомив його, що приблизно 6-8 год. тому, був побитий відомими йому особами. Він поставив йому діагноз «ушиб грудної клітки», та назначив мазі.
Із витягу із реєстру (т.1, а.с.138) видно, що кримінальне провадження за № 0000370 було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2016 року за ч.2 ст.121 КК України, з такою фаболую: «в ніч з 23.11.2016 на 24.11.2016, в м. Ладижин Вінницької області, у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , невідолмі особи на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що діють протиправно, вчинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від якихї він о 01.10 год. ІНФОРМАЦІЯ_5 , в хірургічному відділенні Ладижинського ТМО, помер. Діагноз: закрита травма живота, розрив селезінки, внутрішньо-черевна кровотеча, гепорогічний шок 3-го ступеня». Особи, яким повідомлено про підозру: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Із повідомлення до Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, зареєстроване 26.11.2016 за № 1856 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення (т.1, а.с.139) видно, що 26.11.2016 р. о 22.20 год до чергової частини Ладижинського ВП надійшло повідомлення по телефону від диспетчера швидкої допомоги Ладижинського ТМО про те, що на швидку допомогу з тілесними ушкодженнями звернувся гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Діагноз: розрив селезінки. Зі слів останнього дані тілесні ушкодження він отримав три дні назад під час бійки з невідомими особами у м. Ладижин.
Із висновку ексерта № 143 від 28.12.2016 року (т.1, а.с.154-159) видно, що у гр. ОСОБА_11 виявлено слідуючі тілесні ушкодження: важку закриту комбіновану травму грудей і живота у вигляді синців в нижній частині грудей зліва, лівобічних переломів ребер над проекцією селезінки, пошкоджень селезінки, яка призвели до пізнього двухфазного розриву тканини, гострої масивної внутрішньої кровотечі, геморагічного шоку: синців в ділянках обличчя, грудей, верхніх кінцівок. Важка закрита травма грудей і живота утворилась від прямої дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) в нижню частину грудей зліва, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час скоєння, знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з настаннням смерті. Синці в ділянках обличчя, грудей, верхніх кінцівок утворилися від дії твердих тупих предметів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть гр. ОСОБА_11 наступила від гострої масивної крововтрати геморрагічного шоку внаслідок важкої комбінованої травми грудей і живота з пошкодженням тканими селезінки. Характер усіх виявлених тілесних ушкоджень свідчить, що вони утворились біля чотирьох-пяти діб до настання смерті, можливо в ніч з 23.11.2016 на 24.11.2016 при обставинах вказаних в постанові слідчого. Виявлені тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок ударів кулаків, взутими ногами людини, групи людей, їх характер та локалізація цьому не заперечують. Категорично висловитись про положення тіла потерпілого і нападника (нападників) під час спричиненя тілесних ушкоджень не можливо, воно могло бути як вертикальним так і горизонтальним, або наближеним до цього. Важку закриту травму грудей-живота в вигляді ребер і пошкодження тканини селезінки мложливо спричинити як у вертикальному так і в горизонтальному положенні потерпілого. Наявність етилового спирту, інших спиртів та їх ізомерів не виявлено, що може свідчити про тверезий стан під час настання смерті.
Із лікарського свідоцтва про смерть № 144 від 27.11.2016 (т.1, а.с.153) видно, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті травма селезінки.
Із протоколу проведення слідчого експеременту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 28.11.2018 (т.1, а.с.207-208) видно, що ОСОБА_7 детально описав механізм вчинення злочинів і пояснив, що 23.11.2016 він зустрівся з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та ОСОБА_5 щоб полякати ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_7 показав як вони всі заходили в квартиру АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_11 . Вказав, що в квартиру перший зайшов він, а за ним ОСОБА_5 . Показав на ліжко на якому лежав ОСОБА_26 . Після чого, ОСОБА_7 за участю статиста, який ліг на ліжко, в положення вказане ОСОБА_7 , показав як ОСОБА_5 ногою завдав перший удар в область живота ОСОБА_11 . Потім показав як він сам завдав два удари кулаком руки в область голови ОСОБА_11 . Пояснив, що ОСОБА_11 почали бити всі інші хлопці, а він в цей час опинився біля ніг ОСОБА_11 , котрий їх був піджав, та завдав удар правою ногою в область коліна. Після чого пояснив, що в область живота ОСОБА_11 удари ногами наносив ОСОБА_5 , навіть коли той лежав на землі з піджатими ногами. Пояснив, що бачив як ОСОБА_16 завдавав удари ногами в область голови ОСОБА_11 . Після побиття ОСОБА_11 , першим кімнату залишив ОСОБА_6 , а потім він. Під час вчинення цих дій використовувались «балаклави».
Із протоколу проведення слідчого експеременту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 28.11.2018 (т.1, а.с.209-210) видно, що ОСОБА_6 детально описав механізм вчинення злочинів і пояснив, що в ніч з 23.11.2016 на 24.11.2016 він зустрівся з ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який сказав, що необхідно провчити ОСОБА_11 . З цією метою вони зайшли до квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_11 . В квартиру перший зайшов ОСОБА_7 , а за ним ОСОБА_5 , потім всі інші. ОСОБА_5 першим почав наносити удари ОСОБА_11 , а саме в область живота, ногою та кулаками. Потім ОСОБА_7 наніс рукою удар по голові ОСОБА_11 і відійшов в сторону до ніг. Потім забіг ОСОБА_20 та почав бити в область голови. Він особисто вдарив правою ного в область кінцівок ФурковськогоА.А.
Із заява ОСОБА_17 від 27.11.2016 (т.1, а.с.143) видно, що вона надає працівникам поліції добровільну згоду на огляд її квартири за адресою: АДРЕСА_5 .
Із протоколу огляду місця події від 27.11.2016 (т.1, а.с.144-146) видно, що працівниками поліції проведено огляд квартири АДРЕСА_4 , в ході якого були вилучені належні ОСОБА_11 речі: кофту синього кольору.
Із висновку експерта № 400 від 05.12.2016 (т.1, а.с.224-226) видно, що кров із трупа ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемааглютинними анти-А та анти-В. В плямах на кофті-байці, вилученій під час огляду місця події, встановлено наявність крові людини, якої властивий антиген Н. Не виключається, що кров в даному обєкті могла походити від будь-кої людини, крові якої властивий антиген Н, в тому числі і від ОСОБА_11 .
Із постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 27.11.2016 (т.1, а.с.175) видно, що вилучену в ході огляду квартири АДРЕСА_4 , кофту синього кольору визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню та поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів.
Із заяви ОСОБА_27 від 27.11.2016 (т.1, а.с.168) видно, що вона надає працівникам поліції добровільну згоду на огляд її квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Із заяви ОСОБА_5 , без дати, (т.1, а.с.169, 172) видно, що він надає працівникам поліції добровільну згоду на огляд місця свого проживання - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також його речей, одягу, які знаходяться за даною адресою.
Із протоколу огляду місця події від 27.11.2016 (т.1, а.с.170) видно, що працівниками поліції проведено огляд квартири АДРЕСА_6 , в ході якого були вилучені речі: чорну маску «Балаклаву».
Із постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 27.11.2016 (т.1, а.с.177) видно, що вилучену в ході огляду квартири АДРЕСА_6 , маску чорного кольору із отворами для очей та прорізом для рота визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню та поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів.
Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.11.2106 (т.1, а.с.200-205) видно, що 27.11.2016 працівниками поліції затримано ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , як підозрюваних у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Із протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 22.12.2016 (т.1, а.с.247-248) видно, що 22.12.2016 проведено негласну слідчу дію у виді аудіо-відеоконтролю місця по місцю тимчасового утримання підозрюваного ОСОБА_5 камери ізолятора ТУ Гайсинського ВП ГУНП у Віннницькій області, в ході якої, під час співбесіди ОСОБА_5 та співкамерника - особи М2 отримано інформацію щодо побиття ОСОБА_11 .
Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, без порушення прав, свобод та інтересів як обвинувачених, так і інших осіб.
Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про визнання недопустимим доказом інформації, яка зберігається на дисках, оскільки ця інформація зафіксована з порушенням норм КПК України. Як видно із протоколів слідчих експериментів відеозапис цієї слідчої дії проводився на мобільний телефон, а стороною обвинувачення не надано суду будь яких процесуальних документів, які б свідчили про законність вилучення інформації із телефону та перенесення її на диски.
Суд не приймає до уваги твердження адвокатів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що у справі відсутня заява власника квартири, а тому кримінальне провадження за ч.1 ст.162 КК України відносно обвинувачених необхідно закрити з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що покійний ОСОБА_11 на законних підставах був користувачем квартири АДРЕСА_4 , і саме його права були порушені внаслідок вчинення злочину. У зв`язку зі смертю ОСОБА_11 , потерпілою в цьому кримінальному провадженні визнано його рідну сестру ОСОБА_4 .
Із заяви потерпілої ОСОБА_4 ( а.с.77, т.3) видно, що вона звернулася до правоохоронних органів і просила притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за незаконне проникнення до квартири в якій проживав її покійний брат.
Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_28 про те, що невідомі особи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » били ОСОБА_11 , оскільки її покази спростовуються вище наведеними доказами з яких видно, що ОСОБА_11 побили в квартирі, де він проживав; від цих побоїв він страждав і терпів фізичний біль; про факт побиття він зразу ж повідомив мамі, сестрі і лікарю.
Аналізуючи приведені докази, суд приходить до висновку, що 23.11.2016, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без дозволу власника квартири і всупереч волі мешканця квартири ОСОБА_11 , проникли у квартиру АДРЕСА_4 , чим порушили недоторканість житла громадян, а знаходячись в цій квартирі, саме ОСОБА_5 , умисно завдав потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта № 143 від 28.12.2016 року, та які знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з настаннням о 01 год. 10 хв. 27.11.2016 смерті ОСОБА_11 .
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 та ч.2 ст.121 КК України, так як він незаконно проник до житла особи, чим порушив недоторканність житла громадян, та спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 та ч.1 ст.125 КК України, так як він незаконно проник до житла особи, чим порушив недоторканність житла громадян, та спричинив потерпілому умисне легке тілесне ушкодження.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, так як він незаконно проник до житла особи, чим порушив недоторканність житла громадян.
Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме: відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, відноситься до категорії тяжких; а злочини, передбачені ч.1 ст.125 та ч.1 ст. 162 КК України до злочинів невеликої тяжкості, а також особи обвинувачених: ОСОБА_6 є особою, яка не має судимості; він на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не знаходиться; за місцем проживання компрометуючих матеріалів на нього немає; із довідки-характеристики, виданої 28.11.2016 Виконкомом Ладижинської міської ради за № 2-10-5348 (т.1, а.с.191) видно, що ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується негативно, із довідки нарколога № 210, виданої 28.11.2016 Ладижинським ТМО (т.1, а.с.192) видно, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, із довідки психіатра № 211, виданої 28.11.2016 Ладижинським ТМО (т.1, а.с.192) видно, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; ОСОБА_7 на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не знаходиться; за місцем проживання характеризується з негативної сторони.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочинів.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є рецидив злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є щире каяття.
Суд вважає, що за таких обставин виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 повинно відбуватися в місцях, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без такої ізоляції.
Процесуальні витрати по справі становлять 1055 (одну тисячу п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки, які були понесені на залучення експертів. Оскільки у виділеному кримінальному провадженні з ОСОБА_10 вже стягнуто 263, 88грн., стягненню підлягає сума 791,64грн. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати відповідно до розміру завданої шкоди обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Отже, з ОСОБА_5 на користь держави стягненню підлягають судові витрати в сумі 527,76 грн., а з ОСОБА_7 263, 88грн.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.
Запобіжний захід, до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не застосовувався. У суду немає підстав застосовувати запобіжний захід до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з власної ініціативи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим і засудити за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.162 та ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 2(два) роки; за ч. 2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Відповідно до ст.70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і засудити ОСОБА_5 до 7 (семи) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вороком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно засудити ОСОБА_5 до 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_5 з моменту затримання по протоколу з 16 години 27 листопада 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 27 листопада 2016 року і до вступу вироку в законну силу.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.
ОСОБА_7 визнати винуватим і засудити за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст.162 КК України, призначивши йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок; за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і засудити ОСОБА_7 до 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.
Керуючись ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком, і засудити ОСОБА_7 до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3(три) роки.
Керуючись ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обирати.
ОСОБА_6 визнати винуватим і засудити за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.
Керуючись ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 527,76 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 263, 88грн.
Речові докази: кофту, спортивні штани, кофту синього кольору та дві футболки повернути потерпілій ОСОБА_4 ; маску та рукавички - знищити, мобільний телефон, марки айфон «5з», білого кольору повернути власнику ОСОБА_29 , скасувавши, накладений на нього арешт.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: