Номер провадження: 11-кп/813/134/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 року відносно:
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Болград Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.12.2011 р. Болградським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 14.09.2015 р. Приморським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень,
-обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Яски Біляївського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.02.2010 р. Київським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі
-обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 та ОСОБА_7 визнані винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та їм призначено покарання і виді 2 років 6 місяців 28 днів позбавлення волі кожному із застосуванням ст. 69 КК України.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та останніх звільненоз під-варти у залі суду у зв`язку з повним відбуттям покарання.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Одеської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду в частині призначення покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, кожному. В іншій частині вирок залишити без змін.

В судові засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся, приводи органом досудового розслідування не виконані, в зв`язку з чим, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.07.2018 року його було оголошено у розшук.

22.01.2019 року об 11 год. 30 хв. працівникам ВКП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 191 КПК України та доставлений до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання, в якому просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав заявлене клопотання, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечували проти його задоволення, дослідивши доводи викладені в клопотанні, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України.

Положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому згідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 безпідставно ігнорував виклики до апеляційного суду, не з`являвся за місцем реєстрації в зв`язку із чим його було оголошено у розшук.

При цьому, доводи обвинуваченого про те, що він не переховувався від суду, а перебував на заробітках є голослівними, оскільки відповідно до наявних в матеріалах провадження довідок «Укрпошти», вручити поштове повідомлення ОСОБА_7 не надалось можливим, оскільки за місцем мешкання він не проживає.

Така поведінка обвинуваченого перешкоджає розгляду кримінального провадження в розумні строки і призвела до того, що вказане кримінальне провадження вже майже два роки перебуває на стадії апеляційного розгляду, що є неприпустимим.

На думку апеляційного суду вказані обставини беззаперечно доводять існування ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що на протязі довготривалого часу обвинувачений ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дозволить контролювати місце його перебування.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту фактичного затримання, а саме з 22.01.2019 року до 11 год. 30 хв. 22 березня 2019 року включно, без визначення застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4