ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/605/19 Справа № 210/4914/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000731,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400,00 гривень, що складає 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі п.«д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,засудженого ОСОБА_7 , звільнено від відбування основного та додаткового покарання за цим вироком.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Північтранс», ОСОБА_7 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» (ПрАТ «ЄСС») про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 до Публічного акціонерного товариства «Північтранс», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 , Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишено без задоволення.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він приблизно в 10 годин 30 хвилин 09.10.2016 року, керуючи технічно справним маршрутним автобусом № 35 «Мерседес Бенц 312Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр. Металургів з боку вул. Соборності в напрямку вул. Криворіжсталі в м. Кривий Ріг, швидкість його руху була близько 50-60 кілометрів на годину, з пасажирами.

В цей час на регульованому автоматичним світлофором перехресті вул. Нікопольське шосе з пр. Металургів зліва на право по ходу руху автобусу «Мерседес Бенц 312Д», поновив рух та почав рухатися на зелений сигнал світлофору автомобіль «Фольксваген Кадді», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 .

Водій ОСОБА_7 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, продовжив прямолінійний рух через перехрестя на червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (б); 8.7.3 (е), 8.10, 16.3 Правил дорожнього руху України.

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_12 , керуючи автобусом «Мерседес Бенц 312Д», рухаючись через перехрестя на червоний сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», під керуванням водія ОСОБА_10 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в салоні автобусу впала з сидіння на підлогу пасажир похилого віку ОСОБА_11 , та отримала тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Між порушенням водієм ОСОБА_7 вимог п.8.7.3 (е) дорожнього руху України та настанням наслідків - заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілій ОСОБА_11 , є прямий причинний зв`язок.

В апеляційній скарзі:

- представник цивільного позивача просить вирок скасувати, в частині стягнення компенсації майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, та ухвали новий, яким позовні вимоги ОСОБА_10 , - задовольнити.

Вважає, що суд помилково послався на необхідність ОСОБА_10 звертатися до ПрАТ ЄСС за відшкодуванням майнової шкоди. Вважає, що ПрАТ ЄСС було позбавлено ліцензії, тому ця страхова компанія не є фінансово платоспроможною, докази на підтвердження даного факту наявні в матеріалах справи.

На думку апелянта, суд не врахував, що відповідно до п. 9.2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн на одного потерпілого. Ліміт відповідальності страховика відповідно до полісу № А1 4755958 становить 50 000 грн, франшиза 1 000 грн. Тобто, якби ОСОБА_10 і бажав заявляти позовні вимоги до ПрАТ ЄСС, ці вимоги не могли б перевищувати 49 000 грн., залишок завданої майнової шкоди у розмірі 68 843,45 грн., все одно, на його думку, має сплатити ПАТ Північтранс. Вважає, що суд першої інстанції позбавив права позивача ОСОБА_10 на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Вказує, що вирок суду в частині стягнення компенсації моральної шкоди не є справедливим. Зазначає, що під час ДТП ОСОБА_10 пережив великий стрес, після ДТП у нього дуже сильно підвищився тиск, сталася гіпертонічна криза.

Крім того, вказує, що моральні страждання є і по відношенню до пошкодження автомобіля ОСОБА_10 , який був позбавлений звичайного для себе способу життя, не міг використовувати свій автомобіль за призначенням, йому доводиться користуватися послугами таксі та громадського транспорту, що призводить до значних витрат та втрат часу, оскільки йому необхідно долати великі відстані по роботі.

Зазначає, що для проведення ремонту автомобіля, ОСОБА_10 довелось позичати гроші у знайомих, що негативно вплинуло на його репутацію.

Також вказує, що судом не було взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 був повністю згодний з вимогами цивільного позову, в частині відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_9 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думки представника цивільного відповідача та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 286 КК України, вид та міра призначеного покарання, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Згідно п.10 ч.1 ст. 56 КПК України, потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно вимог абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 372 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови № 4 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року зазначено, що визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, частково задовольнивши цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди та стягнувши на його користь 3000 грн., мотивів свого рішення не навів та належним чином їх не обґрунтував. Обмежився перерахуванням того, що є моральною шкодою. Не навів суд в мотивувальній частині вироку, чи заподіяна така шкода, чи знаходяться злочинні дії обвинуваченого в причинному зв`язку із заподіянням такої шкоди. Не послався суд і на ті дані, які були на обґрунтування відшкодування моральної шкоди, про тяжкість спричинених пошкоджень, стан здоров`я потерпілого після лікування, чи докладав останній додаткових зусиль для організації свого життя, що змінилось в укладі після травми і інші обставини, які підлягають встановленню.
За таких підстав, для забезпечення принципу верховенства права та законності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення поданої апеляційної скарги, із скасуванням вироку, в частині цивільного позову та призначення нового судового розгляду в порядку цивільного провадження.
Під час нового розгляду справи, в порядку цивільного провадження суду першої інстанції необхідно з дотриманням вимог процесуального закону повно і всебічно дослідити зібрані докази, дати їм належну оцінку, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі представника цивільного відповідача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,412,415,419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 , - в частині цивільного позову скасувати, призначити новий судовий розгляд в порядку цивільного провадження.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено о 08.15 годин 25 лютого 2019 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4