Дата документу 26.11.2018 Справа № 554/9133/18
Єдиний унікальний номер справи: №554/9133/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що 07.07.2018 р. близько 02:00 год. невідома особа перебуваючи в районі третього пляжу (палатка "Чернігівське") викрала з карману кофти, що була залишена без нагляду, мобільний телефон Doogee X5 Max Pro (imei НОМЕР_1 ) білого кольору, завдавши ОСОБА_4 матеріального збитку на суму близько 1500 грн.

За даним фактом ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000774 від 11.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

22.11.2018 р. на основі письмової заяви ОСОБА_5 було проведено огляд належного йому мобільного телефону Samsung серебристого кольору, в ході якого виявлено фотознімок із зображенням чоловіка, що тримає в руці мобільний телефон Doogge X5 Max Pro. Встановлено, що місцем зберігання даного знімку є флеш-карта. У зв`язку з цим, в ході огляду, флеш-карту Micro-SD 1 Gb. чорного кольору було вилучено.

22.11.2018 р. постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження флеш-карту Micro-SD 1 Gb було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 000774.

У ході досудового розслідування виникає необхідність арешту флеш-карти Micro-SD 1 Gb, яку було вилучено в ході огляду від 22.11.2018 р.

Порядок тимчасового вилучення майна регламентовано ст. 168 КПК України, у відповідності до якої тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду, обшуку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно, яке є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом та майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворене.

У ході досудового розслідування встановлено, що флеш-карту Micro-SD 1 Gb чорного кольору відповідає критеріям зазначеним в п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки може містити доказову базу по кримінальному правопорушенню.

Разом з тим відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинне бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт майна повинне бути подане слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна,інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно вилучене.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку зі збереженням слідової інформації, з необхідністю проведення слідчих дій з використанням вказаних речей, тому враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що по кримінальному провадженню виникає необхідність арешту майна, слідчий звернулась до суду з вказаним клопотанням

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій прохала клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучену в ході огляду флеш-карту Micro-SD 1 Gb чорного кольору, що належить ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1