Справа № 461/2343/19
Провадження № 1-кс/461/2837/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000080 від 24 листопада 2012 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до суду зі скаргою, в якій просять слідчого суддю скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0000080 від 25 березня 2019 р. щодо погроз розправою та вбивством, шахрайством та завідомо неправдивим повідомленням про вчинення злочину. Вважає таку незаконною, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана постанова була винесена після проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів. Вважає, що дана постанова про закриття кримінального провадження є належним чином не вмотивована, в ній не наведене в повній мірі встановлених під час досудового розслідування фактів, не проведено аналізу зібраних доказів та вона винесена передчасно.

У своїй скарзі заявник зазначає, що у кримінальному провадженні неодноразово приймались рішення про закриття, які були скасовані ухвалами слідчих суддів. Слідчим були проігноровані ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2014 p., 22 червня 2015 p., 10 травня 2017 p., 10 серпня 2017 p., а також Сихівського районного суду м. Львова від 22 травня 2015 р. з наданням відповідних вказівок для виконання правоохоронними органами. Останнє скасування постанови про закриття даного об`єднаного кримінального провадження № 0000080, винесеної слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , було винесене ухвалою Галицького районного суду м. Львова 10 грудня 2018 р. Ухвалами слідчих суддів надано вказівки слідчому про проведення конкретних слідчих дій у досудовому розслідуванні № 0000080, а саме: встановити та допитати осіб, які 29.12.2012 р. по вул. Ржегоржа 12а в м. Львові погрожували ОСОБА_3 фізичною розправою; встановити та допитати працівників УБОЗ ГУМВС у Львівській області, у присутності яких ОСОБА_5 давав відповідні пояснення; провести одночасний допит між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівниками УБОЗу ГУМВС у Львівській області, в присутності яких ОСОБА_6 , повертаючи йому гроші у розмірі 1500 дол. США зі слів заявника, давав відповідні пояснення. Однак, на даний момент ці ухвали не виконані.

Також, вказує, що незважаючи на неодноразові вказівки слідчих суддів і прокуратури Львівської області, слідчим і процесуальним прокурором не було досліджено звукозапису судового засідання з поясненнями, які давав ОСОБА_5 у цивільно-правовій справі № 2-2468/11 від 07.02.2012, та не дана їм належна оцінка.

Не співставлені протилежні покази гр. ОСОБА_5 на судових засіданнях та в УБОЗі ГУМВС у Львівській області.

Не встановлені та не допитані працівники УБОЗ ГУМВС у Львівській області, в присутності яких ОСОБА_5 давав відповідні пояснення (на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2017 р.).

Не була вчасно знята інформація з транспортних телекомунікаційних мереж та електронних систем, на яку заявник посилався щодо ведення телефонних розмов з ОСОБА_5 відносно грошових коштів, які він заборгував ОСОБА_3 , та погроз з його боку.

Не встановлено та допитано осіб, які 29.12.2012 р. по вул. Ржегоржа, 12а у м. Львові погрожували фізичною розправою (на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2017 p., а також попередніх ухвал судів м. Львова).

Не вжито належних заходів по встановленню, перевірці та допиту осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності за злочини подібного характеру та ін. Долучені до матеріалів кримінального провадження рапорти оперуповноваженого ЄКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВЄ України у Львівській області ОСОБА_7 та о/у Шевченківського відділу поліції ГУ НП У Львівській області ОСОБА_8 носять формальний характер та викладені в них відомості не підтверджені жодними доказами, про що є відповідні ухвали судів м. Львова.

Не було досліджено причин, з яких ОСОБА_5 міняв свої покази в УБОЗі. Не було досліджено, чому заява про вчинення злочину, яку ОСОБА_5 написав на ОСОБА_3 в УБОЗ, містить протилежну інформацію до його пояснень в УБОЗі. Не досліджена інформація, з якою метою ОСОБА_5 давав неправдиві покази на судових засіданнях (наприклад, що купив у автомобіль за 20 (двадцять) гривень. Не проведено одночасного допиту між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівниками УБОЗу ГУМВС у Львівській області, в присутності яких ОСОБА_5 , повертаючи гроші в сумі 1500 дол. США, давав відповідні пояснення (на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2017 p.), наприклад, ОСОБА_9 . Натомість був проведений одночасний допит між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та особами, які теоретично колись працювали в УБОЗі, але не були присутні при допиті заявника і наданням пояснень ОСОБА_5 .

Поза увагою слідчого і процесуального прокурора залишилася відмова ОСОБА_5 давати відповідні покази по суті, що підтверджує нечесність свідка, та вказує на його репутацію, як особи, яка ухиляється від встановлення істини.

Також заявнику не було надано для упізнавання фотографії тих осіб з УБОЗу, які незаконно затримали останнього на вулиці і привезли в приміщення УБОЗу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив таку задовольнити з підстав, викладених у ній. Вважає означену постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим в повному об`ємі не надана відповідна оцінка всім перерахованим у скарзі обставинам і не виконані конкретні ухвали слідчих суддів про проведення слідчих дій та письмові вказівки відповідних прокурорів.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та пояснив, що у кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії, обставини кримінального провадження з`ясовано всебічно, повно об`єктивно та неупереджено та слідчим прийнято законне процесуальне рішення. Ухвали слідчих суддів виконані в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 24.12.12, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 383 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження (оглянутих в судовому засіданні) встановлено, що 23.11.2012 на адресу Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшла заява ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 шляхом обману заволодів його коштами у розмірі 19 000 доларів США та автомобілем марки «Мерседес-Бенц 210», 1999 р.в.

У результаті, відомості про дане кримінальне правопорушення 24.11.2012 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 слідчим відділом Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, 28.11.2012 на адресу прокуратури Франківського району м.Львова надійшла заява ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 02.11.10 подав на адресу УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області завідомо неправдиву заяву про вчинення відносно нього ОСОБА_3 злочину, а саме: вимагання у групі осіб, шляхом погроз застосування фізичного насильства, грошових коштів у сумі 10 000 доларів США.

У результаті, прокуратурою Франківського району м. Львова відомості про дане кримінальне правопорушення 29.11.2012 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, проведення досудового розслідування доручено слідчому відділу Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

Крім цього, 31.12.2012 на адресу Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшла заява ОСОБА_3 , зареєстрована в ЖЄО УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області за №58 від 29.12.2012, щодо протиправних дій ОСОБА_5 та інших невідомих осіб, котрі вчинили погрози 29.12.2012 відносно ОСОБА_3 .

У результаті, відомості про дане кримінальне правопорушення 31.12.2012 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692, слідчим відділом Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

У подальшому, 05.01.2017 матеріали кримінальних проваджень №0000080, №0000009 та №0000692 об`єднано в одне провадження та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000080.

Постановою заступника прокурора Львівської області від 05.04.2018 подальше здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000080 доручено слідчому управлінню ГУ НП у Львівській області.

За результатами досудового розслідування у межах даного кримінального провадження 25 березня 2019 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від прийнято рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження №0000080 від 24 листопада 2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях особи складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 383 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що у ході даного досудового розслідування встановлені наступні обставини.

Неодноразово був допитаний як потерпілий, ОСОБА_3 , пояснення якого в основному зводяться до того, що ОСОБА_5 повинен повернути ОСОБА_3 грошові кошти за автомобіль.

03.11.2010 ОСОБА_5 звернувся в УБОЗ ГУМВС України у Львівській області із заявою у якій вказав про те, що ОСОБА_3 вимагає у нього гроші в сумі 10 000 доларів США, які не являються предметом грошових зобов`язань між ними. 03.11.2010 у приміщенні УБОЗ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 надав пояснення у зв`язку із поданням заяви ОСОБА_5 про вчинення щодо нього ОСОБА_3 у групі із невідомими особами вимагання коштів в сумі 10 000 доларів США, шляхом погроз та застосування фізичного насильства.

Оскільки ОСОБА_5 не повернув ОСОБА_3 усієї суми заборгованості, останній звертався з позовами у порядку цивільного судочинства.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2012 у справі №2-2468/11 ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, що включала готівкові кошти у розмірі 30 000 доларів СІЛА та кошти за вказаний вище автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.04.2012 у справі №1304/2-3220/11 ухвалено стягнути заборгованість з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у розмірі 6 500 доларів СІПА. Указані кошти стосуються (є предметом) вищезазначеної розписки, написаної ОСОБА_5 03.11.2010 у приміщенні УБОЗ ГУМВС України у Львівській області. На підставі вказаного рішення було відкрито виконавче провадження.

Таким чином, встановлено, що грошові кошти, про які зазначив у своїх показаннях потерпілий ОСОБА_3 , котрими, на його думку, у нього заволодів ОСОБА_5 , є предметом безпосередніх позовів ОСОБА_3 , поданих у порядку цивільного судочинства на основі цивільно-правових відносин, що виникли між ним з ОСОБА_5 .

У частині звернення ОСОБА_3 , що стосується заявлених йому погроз, що мали місце 29.12.12, останній, був допитаним як потерпілий та повідомив, що 29.12.2012 близько 08.50 год., перебуваючи поблизу свого будинку, між ним та двома невідомими особами чоловічої статі відбулася розмова, яка тривала приблизно протягом 1 хвилини. Вказані особи висловлювалися спокійно, проте з напірливим тоном, при цьому повідомивши: «с тобой и твоей семьей будет, как с твоей машиной». Разом з тим, безпосередніх погроз щодо нанесення ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень чи погрози вбивством не виражали, жодними предметами не погрожували, даних осіб в оточенні ОСОБА_5 потерпілий не бачив, з того часу жодних погроз чи пошкодження будь-якого належного йому майна не було здійснено та вказаних осіб більше ніколи не бачив.

Поряд з цим, з метою встановлення осіб, які 29.12.2012 погрожували ОСОБА_3 фізичною розправою, у ході даного досудового розслідування вживались наступні заходи, а саме: допитано дружину та сина ОСОБА_3 - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , котрі повідомили, що про обставини даної події дізналися безпосередньо від ОСОБА_3 , більше нічого їм по даному факту невідомо; неодноразово допитано ОСОБА_5 , котрий заперечив причетність до вчиненого кримінального правопорушення; у встановленому порядку витребувано списки осіб, які притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, дано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, в ході виконання якого проведено опитування мешканців прилеглих будинків, допитано мешканців сусідніх будинків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та відпрацьовано осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, однак останнім з даного приводу нічого невідомо, проведеними заходами не вдалось встановити таких осіб та очевидців вказаної події.

Крім цього, під час даного досудового розслідування, у частині звернення ОСОБА_3 за фактом завідомо неправдивого повідомлення про злочин ОСОБА_5 , встановлено та допитано колишніх працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, зокрема ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які у 2010 році працювали у вказаному підрозділі, а також ОСОБА_26 , який у 2010 році працював начальником відділу ОЗГ УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області. Вказані особи повідомили, що у зв`язку із значним спливом часу вони нічого з даного приводу не пригадують та по суті повідомити не можуть.

Крім цього, в ході досудового розслідування додатково допитано потерпілого ОСОБА_3 з одночасним пред`явленням йому фотографій працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, які у 2010 році працювали у вказаному підрозділі, з яких ОСОБА_3 впізнав лише ОСОБА_9 , при цьому осіб на імена « ОСОБА_27 » чи « ОСОБА_28 » останній не впізнав. У подальшому, будучи допитаним ОСОБА_3 висловив припущення, що осіб на імена « ОСОБА_27 » чи « ОСОБА_28 », у присутності яких ОСОБА_5 повертав йому кошти у сумі 1500 доларів США, звали інакше, оскільки в ході телефонної розмови один з них назвався іншим іменем.

Таким чином, проведеними слідчими та процесуальними діями, а саме: неодноразовими допитами ОСОБА_3 , витребуванням та пред`явленням йому фотокарток осіб - колишніх працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, допитами таких осіб, неодноразовими допитами ОСОБА_5 , а також одночасним допитом за участю потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, вживались ДІСРІ заходи до встановлення осіб, у присутності яких, зі слів ОСОБА_3 , останньому ОСОБА_5 повертав грошові кошти у сумі 1500 доларів США. У результаті, ніхто із свідків не підтвердив цих показань потерпілого, а також безпосередньо потерпілий не вказав на жодну з цих осіб. Водночас, факт повернення цих коштів ніким не оспорювався, ОСОБА_5 визнав це під час судових розглядів зазначених вище цивільних справ.

Також, органом досудового розслідування за участю прокурора 07.11.2018 проведено одночасний допит за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_26 та ОСОБА_16 , в ході якого ОСОБА_5 згідно ст. 63 Конституції України відмовився надавати показання, працівники УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_26 та ОСОБА_16 повідомили, що у зв`язку із значним спливом часу вони нічого по суті повідомити не можуть.

У ході даного одночасного допиту, де зокрема брали участь ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , об`єктивно з`ясовувались питання, вирішення яких було покладено на орган досудового розслідування у частині звернення ОСОБА_3 за фактом завідомо неправдивого повідомлення про злочин ОСОБА_5 ..

Крім цього, за вказаним фактом додатково у ході даного досудового розслідування з`ясовано, що прокуратурою Франківського району м. Львова з даного приводу, за заявою ОСОБА_3 , проводилась дослідна перевірка у порядку ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року), за результатами якої прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року) у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст. 383 КК України.

Щодо виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12.07.2017 про скасування постанови слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області від 30.06.2017 про часткову відмову у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні за №0000080 від 24.11.2012 в частині відмови у допиті працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області в присутності яких ОСОБА_5 надавав пояснення та в частині відмови у допиті осіб, які 29.12.2012 по АДРЕСА_1 , погрожували ОСОБА_3 фізичною розправою, та зобов`язання слідчого винести постанову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_3 від 23.05.2017, а саме: встановити та допитати працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області в присутності яких ОСОБА_5 надавав пояснення; встановити та допитати осіб, які 29.12.2012 повул. Ржегоржа, 12а, у м. Львові, погрожували ОСОБА_3 фізичною розправою.

Так, в ході досудового розслідування було вжито заходи з метою встановлення осіб, які 29.12.2012 по АДРЕСА_1 , погрожували ОСОБА_3 фізичною розправою: допитано дружину ОСОБА_3 ОСОБА_10 , сина ОСОБА_11 , неодноразово допитано ОСОБА_5 , дано доручення в порядку ст. 40 КПК України, в ході виконання якого проведено опитування мешканців прилеглих будинків по АДРЕСА_1 , допитано мешканців сусідніх будинків із будинком АДРЕСА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та відпрацьовано осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності. Однак, проведеними заходами не вдалось встановити таких осіб та очевидців вказаної події.

Крім цього, встановлено та допитано працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які у 2010 році працювали у вказаному підрозділі, та ОСОБА_26 , який у 2010 році працював начальником відділу ОЗГ УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області. Вказані особи повідомили, що у зв`язку із значним спливом часу вони нічого по даному факту повідомити не можуть.

Крім цього, в ході досудового розслідування ОСОБА_3 було додатково допитано з пред`явленням йому фотографій працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, які у 2010 році працювали у вказаному підрозділі, із яких ОСОБА_3 впізнав лише ОСОБА_9 .

Щодо виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 20.09.2017 про зобов`язання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області провести одночасний допит між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівниками УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області в присутності яких ОСОБА_5 повертав ОСОБА_3 гроші у розмірі 1500 доларів CLLLA та давав відповідні пояснення.

Так, органом досудового розслідування за участі процесуального керівника 07.11.2018 проведеноодночасний допит між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівниками УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , в ході якого ОСОБА_5 згідно ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази, працівники УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_26 та ОСОБА_16 повідомили, що у зв`язку із значним спливом часу вони нічого по даному факту повідомити не можуть.

Щодо виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 08.02.2018 про зобов`язання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області провести одночасний допит між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з метою усунення розбіжностей між показами цих осіб, органом досудового розслідування 06.03.2019 проведено одночасний допиту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_5 згідно ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази, оскільки між ним та ОСОБА_3 уже неодноразово проводились одночасні допити (близько 20-25 разів, у різних відділках поліції м. Львова) та він не заперечує факту написання ним розписки на суму 6500 доларів США і повернення цих коштів.

Щодо виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2018 про зобов`язання прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 встановити у кримінальному провадженні №0000080 від 24.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 129 КК України, строки проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_29 27.03.2018 було надано письмові вказівки, в порядку ст. 36 КПК України, слідчому Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, щодо проведення конкретних слідчих та процесуальних дій у визначені строки.

Окрім цього, ОСОБА_3 до Галицького районного суду м. Львова подана скарга на дії прокурора, щодо відмови в задоволенні клопотання, в якій останній просить суд зобов`язати відповідного прокурора прокуратури Львівської області встановити конкретні процесуальні строки для проведення відповідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000080, згідно ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 12.07.2017 та 20.09.2017. За результатами розгляду такої 15.03.2019 ОСОБА_3 відмовлено у задоволені скарги.

Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що, на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12.07.2017 року органом досудового розслідування проведено необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення осіб, які 29.12.2012 року по АДРЕСА_1 , погрожували ОСОБА_3 фізичною розправою, а саме: допитано дружину ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , сина ОСОБА_11 , неодноразово допитано ОСОБА_5 , дано доручення в порядку ст. 40 КПК України, в ході виконання якого проведено опитування мешканців прилеглих будинків по АДРЕСА_1 , допитано мешканців сусідніх будинків із будинком АДРЕСА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та відпрацьовано осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності. Однак, проведеними заходами не вдалось встановити таких осіб та очевидців вказаної події.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 12.07.2017 року є виконаною.

Також, встановлено, що на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 20.09.2017 щодо проведення одночасного допиту між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівниками УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, в присутності яких ОСОБА_5 повертав ОСОБА_3 гроші у розмірі 1500 доларів США, 07.11.2018 року проведено одночасний допит між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та працівниками УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , в ході якого ОСОБА_5 згідно ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази, працівники УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_26 та ОСОБА_16 повідомили, що у зв`язку із значним спливом часу вони нічого по даному факту повідомити не можуть.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 20.09.2017 року також є виконаною.

Як вбачається з ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15.03.2019, судом встановлено, що ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12.07.2017 року та від 20.09.2017 року фактично виконані, у кримінальному провадженні №0000080 слідчим не допущено недотримання розумних строків проведення досудового розслідування.

Аналізуючи зібрані у ході даного досудового розслідування докази, орган досудового розслідування прийшов до висновку про відсутність у матеріалах даного кримінального провадження складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 383 КК України.

За зверненням ОСОБА_3 з приводу заволодіння ОСОБА_5 його коштами у ході досудового слідства встановлено, що між останніми тривалий час існували дружні відносини, ОСОБА_3 неодноразово позичав ОСОБА_5 грошові кошти, останній при цьому їх повертав. Як наслідок, сума коштів, яку ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_5 йому не повернув та заволодів такими, стала предметом відповідних цивільних позовів ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості.

Судові позови розглянуті, ухвалені відповідні судові рішення, які набрали законної сили. Наведене беззаперечно свідчить про наявність між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 цивільних правовідносин котрі кожна із сторін вправі оскаржити у судовому порядку, чим останні у даному випадку скористались.

Особливістю об`єктивної сторони ст. 190 КК України є те, що отримання майна (коштів) під умовою виконання якого-небудь зобов`язання, у т.ч. позики, може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала мету його присвоїти, а зобов`язання не виконувати.

У ході даного досудового розслідування не здобуто достатніх даних про те, що ОСОБА_5 не мав наміру повертати ОСОБА_3 позичених коштів, позаяк з матеріалів кримінального провадження, у т.ч. показань ОСОБА_3 , вбачається, що частину коштів ОСОБА_5 все ж таки повернув, написав розписку про повернення коштів, у межах виконавчого провадження з нього стягнуто кошти.

Таким чином слідчий прийшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_5 та матеріалах даного кримінального провадження складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, у частині заяви ОСОБА_3 за фактом погрози йому вбивством, встановлено відсутність у діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, зокрема його об`єктивної сторони.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, невідомі особи погрожували ОСОБА_3 застосуванням фізичного насильства, що підтвердив у своїх показаннях сам потерпілий.

Безпосередньо конкретної та реальної погрози вбивством, що охоплюється об`єктивною стороною ст. 129 КК України, потерпілий не отримував. Водночас, відповідальність за ст. 129 КК України може настати лише за погрозу вбивством. Погроза здійснити інші дії (наприклад, заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, знищити майно) за ст. 129 КК України кваліфікуватися не може. При цьому, що в результаті проведених слідчих (розшукових) дій у ході даного досудового розслідування факти, викладені у зверненні ОСОБА_3 , щодо погрози йому вбивством, не знайшли свого підтвердження. Фактично даний факт вбачається лише з показань самого потерпілого, що підтверджують його дружина та син, котрим стало відомо про дану подію від нього.

Окрім цього, із зібраних у ході даного досудового розслідування матеріалів встановлено, що в даному кримінальному провадженні відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 383 КК України, зокрема його об`єктивна сторона.

Так, установлено, що по заяві ОСОБА_5 від 03.11.2010, подану в УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року). Крім цього, 03.11.2010 ОСОБА_5 звернувся з письмовою заявою в УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області, у якій повідомив, що конфлікт між ним та ОСОБА_3 вичерпаний та попросив не розглядати його попередню заяву, у якій зазначалось, що ОСОБА_3 вимагає у нього грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США. При цьому, ОСОБА_5 повернув ОСОБА_3 1500 доларів США та написав боргову розписку на 8 000 доларів США.

Звідси встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мав місце конфлікт з приводу непорозуміння щодо розміру суми боргу, що зрештою був вичерпаний написанням з боку ОСОБА_5 зустрічної заяви про відсутність претензій до ОСОБА_3 , поверненням останньому коштів у сумі 1500 доларів США та написанням відповідної розписки. Такі дії з боку ОСОБА_5 та відсутність наслідків у вигляді, наприклад порушення відповідної кримінальної справи за його заявою про вимагання, свідчить про відсутність у матеріалах даного кримінального провадження складу злочину, передбаченого ст. 383 КК України.

Відповідно до ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів суб`єктів провадження органами досудового розслідування і прокурором при застосування ними заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя в силу норм кримінального процесуального законодавства не наділений повноваженнями оцінки зібраних слідчим доказів на стадії досудового розслідування.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження слідчим ОСОБА_4 було дотримано. Ухвали слідчих суддів виконані.

Таким чином, вважаю, що слідчим в повні мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження прийняте законнне рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

у задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000080 від 24 листопада 2012 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .