Справа № 350/1160/18
Провадження № 1-кп/350/23/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000082 від 16 березня 2018 рокупро обвинувачення ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2018 року близько 17 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись на вулиці, поблизу приміщення сільської ради в с. Верхній Струтинь Рожнятівського району, вчинив з потерпілим ОСОБА_4 суперечку.

В подальшому, після того, як ОСОБА_4 зайшов в салон мікроавтобуса, який був припаркований поблизу, та присів на сидіння в кінці салону, ОСОБА_6 забіг за потерпілим та наніс останньому удар рукою в область голови.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_6 , спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які викликали короткочасний розлад здоров`я, забою м`яких тканин з травматичним набряком лобної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав частково та пояснив, що дійсно 15 березня 2018 року близько 17 год. на вулиці, поблизу приміщення сільської ради в с. Верхній Струтинь Рожнятівського району, після закінчення сесії сільської ради, між ним та потерпілим ОСОБА_4 виникла суперечка, в ході якої він один раз вдарив ОСОБА_4 по обличчю, який сидів у салоні мікроавтобуса, після чого його з салону автомобіля відтягнув ОСОБА_8 , і суперечка припинилася. Однак зазначив, що він ОСОБА_4 умисно не бив, а його дії були спровоковані самим ОСОБА_4 , оскільки останній його ображав нецензурною лайкою, а тому він не витримав і вдарив його рукою по обличчю.

Незважаючи на часткове визнання вини, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому ним злочині доводиться зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що, 15 березня 2018 року він вийшов з приміщення Верхньострутинської сільської ради, де проходила сесія сільської ради та направився до мікроавтобуса ОСОБА_9 , який стояв неподалік сільської ради. Того дня, він та інші депутати мали їхати дивитися територію на якій розташовані земельні ділянки, які підлягають виділенню воїнам АТО. Біля мікроавтобуса стояв ОСОБА_10 з ОСОБА_8 . Коли він підійшов до мікроавтобуса, ОСОБА_6 почав з ним та з головою сільської ради ОСОБА_11 словесну суперечку, в ході якої кричав до них та висловлював до них претензії з приводу діяльності свого свата - священника ОСОБА_12 . Після вказаної суперечки, він зайшов через бокові двері в мікроавтобус та сів на заднє сидіння, а ОСОБА_6 , продовжував до нього кричати та ображав їх словесно, на що він також відповів ОСОБА_6 нецензурною лайкою. В цей момент ОСОБА_6 , заскочив в мікроавтобус та схопивши його за груди вдарив його декілька разів рукою в голову. В цей момент ОСОБА_8 , який стояв на вулиці, відтягнув ОСОБА_6 на вулицю, після чого вони закрили двері автомобіля і поїхали з місця події до нього додому. Наступного дня, він, у зв`язку з поганим самопочуттям звернувся в поліклініку, звідки його направили в Калуську лікарню де йому було встановлено діагноз - струс головного мозку, з приводу чого він стаціонарно лікувався в Рожнятівській ЦРЛ 18 днів. Діями обвинуваченого йому було спричинено тілесні ушкодження.

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він являється сільським головою Верхньострутинської сільської ради. 15 березня 2018 року проходила сесія в приміщенні сільської ради, на якій розглядалось питання виділення земельних ділянок учасникам АТО. На сесію були запрошені ОСОБА_9 - учасник АТО та депутат сільської ради ОСОБА_4 . Також були присутні і громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Після закінчення сесії, він вийшов з приміщення сільської ради на вулицю та направився до мікроавтобуса належного ОСОБА_9 , який був припаркований неподалік сільської ради. Біля мікроавтобуса стояв ОСОБА_8 з ОСОБА_6 . Останній сказав щоб він, тобто ОСОБА_11 , попросив вибачення у священника за колишній конфлікт, на що він відповів що немає за що вибачатись, через що між ними сталася невеличка словесна суперечка. В цей час до мікроавтобуса підійшов ОСОБА_4 , якому ОСОБА_6 також сказав щоб той просив вибачення у священника, на що ОСОБА_4 відповів, що вибачить священника тільки після того як той поверне речі, які останній взяв з церкви. Після чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 почався словесний конфлікт (перепалка). Він та ОСОБА_9 сіли в автомобіль та покликали ОСОБА_4 , який також зайшов в автомобіль та присів на заднє сидіння. За ним в автомобіль, через бокові двері заскочив ОСОБА_6 , який почав наносити ОСОБА_4 рукою удари по голові. В цей момент ОСОБА_8 , який стояв на вулиці та був поблизу ОСОБА_6 , заскочив в автомобіль та відтягнув останнього від ОСОБА_4 на вулицю. Після чого вони закрили двері автомобіля, і він з водієм ОСОБА_9 , відвезли ОСОБА_4 додому, оскільки останній був у збудженому стані. Вночі до нього зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він себе погано почуває, у нього болить голова, і що він неспав цілу ніч. Вранці наступного дня він своїм автомобілем відвіз ОСОБА_4 в лікарню, де останній тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні з приводу завданих йому тілесних ушкоджень. Зазначив, що ОСОБА_4 є шанованою людиною, вчителем з багаторічним стажем, бере активну громадську участь у житті села, неодноразово обирався депутатом як районної так і сільської ради.

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що він був запрошений на сесію сільської ради 15 березня 2018 року на якій розглядалась його заява з приводу виділення йому земельної ділянки як учаснику АТО. Після завершення сесії вони разом із сільським головою ОСОБА_11 та ОСОБА_4 вийшли на вулицю на направились до його автомобіля. Перед тим як ОСОБА_4 сів у автомобіль, у них з ОСОБА_6 виникла словесна суперечка з приводу релігійних питань. ОСОБА_4 сів в автомобіль на заднє сидіння. В цей момент, ОСОБА_6 заскочив в автомобіль та наніс декілька разів удари ОСОБА_4 по обличчю. ОСОБА_8 разом із сільським головою ОСОБА_11 , відтягнули ОСОБА_6 від ОСОБА_4 з автомобіля на вулицю, і конфлікт завершився, після чого вони відвезли ОСОБА_4 додому. Він бачив, що після побиття, обличчя у ОСОБА_4 було червоного кольору.

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що вона працює землевпорядником Верхньострутинської сільської ради. 15 березня 2018 року проходила сесія сільської ради на якій були присутні голова сільської ради ОСОБА_11 , депутат сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_9 - учасник АТО. Після завершення сесії, вони всі разом мали їхати дивитись земельну ділянку, яку хоче отримати ОСОБА_9 , як учасник АТО. Коли вона вийшла на вулицю з приміщення сільської ради, то побачила біля автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які про щось розмовляли. Коли ОСОБА_4 сів в автомобіль, то за ним, через бічні двері в автомобіль заскочив ОСОБА_6 , після чого вона почула звуки схожі на удари та зрозуміла, що це була якась бійка. Вона бачила як ОСОБА_8 , з сільським головою ОСОБА_11 , забирали з автомобіля ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 поїхали на автомобілі з місця події.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що працює головним бухгалтером Верохньострутинської сільської ради. По закінченню роботи, вона вийшла з приміщення сільської ради, бачила що недалеко стояв мікроавтобус, біля якого були сільський голова ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Поблизу автомобіля стояв ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , який висловлював якесь невдоволення, а ОСОБА_4 сидів в автомобілі, вони між собою сперечались. Вона бачила, як ОСОБА_6 заскочив в автомобіль через бічні двері, після чого було чути, що в автомобілі сварились. Через деякий час ОСОБА_8 заскочив в автомобіль та забрав ОСОБА_6 , після чого автомобіль поїхав.

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 15 березня 2018 року він разом з ОСОБА_6 були присутні на сесії сільської ради. По закінченню сесії він разом з ОСОБА_6 вийшли на вулицю. Перед автомобілем, який стояв неподалік приміщення сільської ради, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 почали словесно сперечатись. Він чув, як ОСОБА_4 словесно ображав ОСОБА_6 , на що останній говорив, щоб ОСОБА_4 його не провокував. Як саме розпочався конфлікт у автомобілі він не бачив, оскільки розмовляв із землевпорядником сільської ради, однак після слів останньої « ОСОБА_15 не роби цього» він розвернувся та побачив як ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 по обличчю. В цей момент він відтягнув ОСОБА_6 з автомобіля від ОСОБА_4 і конфлікт припинився.

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000082 від 16 березня 2018 року з якого вбачається, що 16.03.2018, в Рожнятівське відділення поліції Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області звернувся із заявою ОСОБА_4 , про заподіяння йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000082 від 16 березня 2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
- висновком експерта № 102 від 19.05.2018, з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 було виявлено закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку, забій м`яких тканин з травматичним набряком лобної ділянки голови, синець в ділянці голови, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись внаслідок нанесення ударів такими (можливо руками, ногами) у вказані вище ділянки, можуть відповідати терміну, вказаному в ухвалі. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а решта вказаних тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд знаходить вину обвинуваченого доведеною і вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, однак має позитивні характеристики від громадських організації, займається волонтерською діяльністю щодо допомоги учасникам антитерористичної операції, неодноразово нагороджувався релігійними відзнаками та грамотами, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, думку потерпілого, який не погодився з думкою прокурора та просив призначити суворішу міру покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, який водночас являється особою з інвалідністю другої групи.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе призначивши йому покарання в межах санкції статті, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Крім цього, потерпілим ОСОБА_4 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 , про відшкодування завданої йому внаслідок вчинення злочину майнової шкоди в розмірі 3777 гривень та моральної шкоди в розмірі 100000 гривень.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_4 покликається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_6 , а саме побиття його останнім, він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, внаслідок чого він лікувався в Рожнятівській ЦРЛ, де проходив стаціонарне лікування, та витратив на придбання ліків 3777,00 грн. Крім цього, неправомірними діями ОСОБА_6 , йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 100000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він являється людиною похилого віку, інвалід, має проблеми з хребтом, ходить з костуром. Крім цього він працює вчителем, являється депутатом сільської ради та приймає активну участь у громадському житті села. Після побиття обвинуваченим, він почувається приниженим, односельчанам постійно пояснює про конфлікт який стався, виправдовується, через що він втратив душевний спокій і рівновагу, погіршився його психологічний стан. Крім цього, ОСОБА_6 жодним чином не вибачився перед ним за свої неправомірні дії.

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_16 позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять позов задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_6 позов визнав частково та пояснив, що дійсно його неправомірними діями потерпілому ОСОБА_4 , завдана майнова шкода, яку він визнає частково, однак не визнає моральної шкоди повністю, оскільки вважає, що саме діями потерпілого була спровокована його поведінка, оскільки останній виражався в його сторону нецензурною лайкою.

Крім цього, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 зазначила, що дійсно діями обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_4 завдана майнова шкода, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачем, а саме в розмірі 2777 грн., оскільки сплата 1000 грн. добровільного внеску не є витратами на придбання ліків. Підтримала позицію обвинуваченого щодо заперечення проти моральної шкоди.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода, яка підлягає до часткового задоволення в розмірі 2777 грн., оскільки в цій частині обвинувачений позов визнав. Крім цього, витрати на придбання ліків підтверджуються доданими до матеріалів позовної заяви розрахунковими чеками від 16.03.2018, 17.03.2018, 18.03.2018, 22.03.2018 та 02.04.2018 (а.с. 14), а тому дані витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого. Разом з тим, витрати в сумі 1000 грн., згідно розрахункового документа, виданого Благодійною організацією Благодійний фонд «Здоров`я Прикарпаття» від 16.03.2018, суд оцінює критично, оскільки вказані витрати є добровільним благодійним внеском і не пов`язані з матеріальними витратами на придбання ліків.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, яка полягає у спричиненні йому фізичного болю, емоційному стресі, який супроводжувався почуттям образи, приниженням його честі і гідності перед членами комісії та односельчанами. Однак, визнаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань потерпілого, його вік, ступінь вини обвинуваченого у вчиненому, той факт, що конфлікт, який мав місце між обвинуваченим та потерпілим, не пов`язаний з депутатською чи громадською діяльністю останнього, враховує вимоги розумності і справедливості, а тому вважає за необхідне, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2777 грн. майнової шкоди та 3000 грн. моральної шкоди, а всього разом 5777 грн. (п`ять тисяч сімсот сімдесят сім гривень).

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1