Справа № 755/1580/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0016938 від 23 грудня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
22 грудня 2017 року приблизно о 18 год 00 хв ОСОБА_3 перебував у торгівельній залі магазину «Ашан», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Ватутіна, 2т. Там у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 підійшов до торгівельних полиць магазину «Ашан», де взяв лосось (сьомга) стейк Норвегія, закупівельною вартістю 635 грн 76 к. та, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, направився до виходу з магазину «Ашан».
Після цього, не маючи наміру розраховуватись за товар, ОСОБА_3 пройшов повз сигнальні рамки магазину та мав реальну можливість розпорядитись викраденим майном, однак був затриманий працівниками охорони з викраденим товаром. В результаті чого ОСОБА_3 мав намір завдати матеріального збитку ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на загальну суму 635 грн 76 к.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав показання, у яких зазначив, що 22 грудня 2017 року приблизно о 18 год 00 хв повертався з роботи та зайшов у магазин «Ашан» за адресою: м. Київ, просп. Ватутіна, 2т. Там вирішив викрасти 2 стейки лосося, які заховав під куртку, пройшов повз сигнальні рамки, а потім був затриманий працівниками охорони. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, неофіційно працює, що вказує на його можливість заплатити штраф, раніше не судимий, не одружений, той факт, що майно повернуто представнику потерпілого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, думку державного обвинувача, особу винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді штрафу.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1