У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2019 року, 10г.40хв. включно, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Миколаївської області, Новобузького району, с. Софіївка, з середньо спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 199 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2019 року, 10 год. 40 хв. включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 864450 гривень за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 , слід негайно звільнити з під варти.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за викликом до органу досудового розслідування, прокурора та суду; не відлучатися із міста Миколаєва, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку; носити електронний засіб контролю; утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих дій у даному провадженні; здати на зберігання до СУ ГУ НП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн. з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та вважає, що є підстави для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави, проте в значно меншому розмірі ніж встановив суд першої інстанції.

Зауважує, що обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 із заставою, яка більш ніж в 5 разів перевищує максимальний розмір, визначений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 864 450грн. є занадто суворим запобіжним заходом, який розходиться з практикою Європейського суду з прав людини та є непомірно великою сумою для підозрюваного ОСОБА_6 , який неофіційно займається реалізацією продуктів харчування та має на утриманні трьох малолітніх дітей та є єдиним годувальником у сім`ї оскільки його дружина ОСОБА_8 знаходиться у декретній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Пояснює, що при затриманні підозрюваний ОСОБА_6 добровільно видав 4 710грн., натомість досудовим розслідуванням досі не доведено його причетність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги те, що майнова шкода не завдана, підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, кримінальні правопорушення не є злочинами проти життя та здоров`я.

Зауважує, що жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

21.12.2018 року старший слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , яке обґрунтоване тим, що на початку 2018 року, з метою власного збагачення у ОСОБА_6 у невстановленому досудовим розслідування місці виник злочинний корисливий умисел на незаконне придбання, зберігання та транспортування з метою збуту підакцизного товару - спирту етилового, виготовлення з нього алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільних цехів, зберігання та транспортування алкогольних напоїв з метою збуту та придбання і зберігання з метою використання при незаконному продажу алкогольних напоїв підроблених марок акцизного податку, з метою здешевлення вартості виробництва алкогольних напоїв та надання їм вигляду законного походження. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел ОСОБА_6 вступив у змову з ОСОБА_11

20.12.2018 о 10 год. 40 годин, ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

21.12.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.199 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.199 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, те що підозрюваний ніде офіційно не працює, тобто не має іншого джерела доходу, окрім того, який було припинено співробітниками поліції, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Оцінивши репутацію підозрюваного ОСОБА_6 , обставини кримінального правопорушення та характеризуючи дані щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_12 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 даних вимог закону дотримано.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначених злочинів підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: заявами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за фактом реалізації фальсифікованої алкогольної продукції ОСОБА_6 з адреси: АДРЕСА_3 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , щодо скоєних протиправних дій ОСОБА_6 зі збуту підроблених марок акцизного податку та збуту підакцизних товарів; висновком судово-технічної експертизи №106 від 05.03.2018 про невідповідність марки акцизного податку на алкогольні напої вітчизняного виробництва придбаної 18.02.2018 у ОСОБА_6 , акцизним маркам, що знаходяться в офіційному обігу України; висновком судово-технічної експертизи №185 від 02.05.2018 про невідповідність марки акцизного податку на алкогольні напої вітчизняного виробництва придбаної 11.04.2018 у ОСОБА_6 , акцизним маркам, що знаходяться в офіційному обігу України; протоколами допиту ОСОБА_15 , щодо скоєних протиправних дій ОСОБА_6 з незаконного виготовлення, придбання, зберігання, збуту, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, незаконному виготовленні алкогольних напоїв; висновком судово-технічної експертизи №513 від 06.12.2018 про невідповідність 19 марок акцизного податку на алкогольні напої вітчизняного виробництва придбаної 06.11.2018 у ОСОБА_6 , акцизним маркам, що знаходяться в офіційному обігу України; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів №1722 від 20.12.2018 встановлено, що 2 баклажки об`ємом по 5 літрів, придбані ОСОБА_15 . 06.11.2018 у ОСОБА_6 під час контрольованої закупки, є водно-спиртовою сумішшю, основним компонентом якої є спирт етиловий ректифікований; протоколом особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 від 20.12.2018; протоколом обшуку автомобілю марки «Мерседес-Віто», білого кольору д.н. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_6 від 20.12.2018; протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_4 від 20.12.2018, яка належить ОСОБА_6 ; протоколом обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 від 20.12.2018, яке ОСОБА_6 використовував у якості підпільного цеху з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво алкогольних напоїв; протоколом обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , гараж № НОМЕР_2 , яке ОСОБА_6 використовував у якості підпільного цеху з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво алкогольних напоїв; протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 від 20.12.2018, яке ОСОБА_6 використовував у якості підпільного цеху з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво алкогольних напоїв; протоколом допиту ОСОБА_16 , який 20.12.2018 був присутнім під час затримання за підозрою ОСОБА_6 , та за деякий час до затримання останнього придбав у нього алкогольну продукцію у баклажках ємністю по 5 літрів, а також був присутнім під час контрольної закупки ОСОБА_15 у ОСОБА_6 ..

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що під час досудового слідства встановлено та знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, має паспорт для виїзду за кордон, ніде офіційно не працює, тобто не має іншого джерела доходу, окрім того, який було припинено співробітниками поліції, вказані обставини свідчать, що запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України зможе лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Перебуваючи в місцях не пов`язаних з триманням під вартою, ураховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, продовжити свою злочинну діяльність.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, те що ОСОБА_6 , одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Разом з тим, обставини кримінального правопорушення та характеризуючи данні особи підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину вказують на недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність.

Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність підозри, висунутої ОСОБА_6 , та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, КПК України, які враховані судом першої інстанції при вирішенні клопотання.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя обґрунтовано визначив підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки розмір застави в межах до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з чим також погоджується апеляційний суд.

При цьому, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, апеляційний суд переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 864 450 гривень.

До того ж, на думку апеляційного суду, саме такий розмір застави є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, а тому забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених п. п. 1 - 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, які на підозрюваного необхідно покласти у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за обставин вказаних в апеляційній скарзі.

В той же час, є наявною інша підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Згідно ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року, підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 18 лютого 2018 року.

Як слідує із матеріалів судового провадження ОСОБА_6 фактично затриманий 20 грудня 2018 року о 10г.40хв.

З урахуванням вимог ст. 115, 197 КПК України, та враховуючи зазначене вище, слідчий суддя мав право застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 і, відповідно, визначити дату закінчення дії ухвали про тримання під вартою до 17 лютого 2019 року включно.

За такого, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2019 року, 10г.40хв. включно, стосовно ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СВ розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Визначити ОСОБА_6 заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 864450 гривень за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 , слід негайно звільнити з під варти.

У разі звільнення під заставу, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за викликом до органу досудового розслідування, прокурора та суду; не відлучатися із міста Миколаєва, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку; носити електронний засіб контролю; утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих дій у даному провадженні; здати на зберігання до СУ ГУ НП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується о 10 годині 40 хвилин 17 лютого 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді