Справа № 202/2498/19
УХВАЛА
Іменем України

09 квітня 2019 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотанняпро арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000332 від 08.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській областіперебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2019 року за № 0000332, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

09 квітня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000332 від 08.04.2019 року.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку, що клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в 72 години для усунення недоліків.

Разом з тим, клопотання не підписано слідчим та не погоджене прокурором, оскільки не містить оригіналів підписів, а лише їх відкопійовані копії. Також, слідчим до клопотання надано копію витягу з ЄРДР, який також не містить оригіналу підпису слідчого.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-175, 309, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000332 від 08.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, протягом 72 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1