Провадження № 1-кс/537/863/2019
Справа № 537/1965/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2019 слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання слідчого СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим у встановленому законом порядку з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області, де просить накласти арешт на речовий доказ, а саме: мобільний телефон «Nokia» модель 206, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 блакитного кольору.
В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ відділення поліції № 1 КВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000807 від 28.04.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Встановлено, що 27.04.2019 близько 22 год. 30 хв. біля бару «Стопка», що по вул. Першотравневій в м. Кременчуці, невідома особа із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме штовхнувши ОСОБА_4 , від чого останній впав, відкрито заволоділа мобільним телефоном «Nokia»(марка та модель невідомі) та грошовими коштами в сумі близько 700 грн. 30.04.2019 ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон «Nokia» модель 206, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 блакитного кольору. Беручи до уваги те, що вилучений мобільний телефон може містить інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх просив клопотання задовольнити.
Розглянувши подане слідчим клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні 28.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за № 0000807 відомості за ознаками злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України. Згідно витягу з ЄРДР, 27.04.2019 близько 22 год. 30 хв. біля бару «Стопка», що по вул. Першотравневій в м. Кременчуці, невідома особа із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме штовхнувши ОСОБА_4 , 1980 року народження, від чого останній впав, відкрито заволоділа мобільним телефоном «Nokia»(марка та модель невідомі) та грошовими коштами в сумі близько 700 грн.
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду. Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до положень ч. 3 ст.172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Як вбачається з правової позиції, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 (п.4.2.6) при вирішенні питання про правові наслідки пропуску зазначеного строку звернення із клопотанням про арешт майна в разі його попереднього вилучення слід керуватись нормами ст. 171 КПК та ч. 3 ст. 172 КПК. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні. При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст. 117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Як вбачається з протоколу огляду місця події, що телефон «Nokia» модель 206, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 блакитного кольору був вилучений 30.04.2019. Дане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Крюківського районного суду м Кременчука 03.02.2019, тобто з пропуском строку, встановленого ч.5 ст.171 КПК. Клопотання про поновлення строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не заявлено.
Ініціатором клопотання також в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Також клопотання не містить вказівки на місце зберігання вилученого майна.
Отже, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні зясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000807 від 30.04.2019 за ознаками злочину, передбаченого ст. 186.ч.2 КК України, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 08.05.2019 о 14 год. 50 хв.