В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0007179 від 30 липня 2018 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 29.07.2018 року, приблизно о 19 годині 47 хвилин, знаходився в приміщенні магазину «Сільпо», за адресою: місто Київ, бульвар Дарницький, 8, при цьому у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв з прилавку вказаного магазину коньяк «Adjari 3*», в кількості 1 пляшка, артикль 711132, бренді «Шустов 150», в кількості 1 пляшка, артикль 645846 та шоколад «Milka» крем-печиво у кількості 4 штуки, артикль 444846, після чого поклав вказаний товар до своєї сумки.

В подальшому, ОСОБА_4 не маючи наміру розраховуватись за взятий ним товар направився до виходу з магазину, однак виконавши всі дії, які останній вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 був затриманий працівниками охорони вказаного магазину, з майном, яким останній намагався таємно заволодіти на загальну суму 491 гривня 62 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що 29.07.2018 року, приблизно о 19 годині 47 хвилин, він знаходився в приміщенні магазину «Сільпо», за адресою: місто Київ, бульвар Дарницький, 8. З метою крадіжки, він переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв з прилавку вказаного магазину коньяк «Adjari 3*», в кількості 1 пляшка, бренді «Шустов 150», у кількості 1 пляшка, та шоколад «Milka» крем-печиво у кількості 4 штуки, після чого, сховав вказаний товар до своєї сумки. В подальшому, не маючи наміру розраховуватись за взятий ним товар направився до виходу з магазину, однак, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками охорони вказаного магазину, з майном, яким намагався таємно заволодіти.

Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, послався на те, що злочини вчинив лише через скрутне матеріальне становище, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з переліком, кількістю та вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Крім того, зазначив, що майно повернуто потерпілому, будь-яких матеріальних претензій до нього не має.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також даних протоколу огляду місця події, даних протоколу огляду речей, довідки про вартість майна яким намагався заволодіти ОСОБА_4 , в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_4 який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, майно потерпілому повернуто.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який не працює, враховуючи, що ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, крім того до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази у справі: компакт диск типу DVD-R, на якому знаходиться відеозапис із камери відеоспостереження магазину слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді штрафу, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Речові докази у справі: компакт диск типу DVD-R, на якому знаходиться відеозапис із камери відеоспостереження магазину слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Київського Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: