ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/779/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №639/5273/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.296, ч. 2 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
перекладача - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, без освіти, неодруженого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.125 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч.4 ст.296 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.125 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, виходячи із розрахунку, що 1 (одному) року обмеження волі відповідає 6 (шість) місяців позбавлення волі, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 15.07.2017 року приблизно о 17 годині ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні кафе, яке розташоване напроти складських приміщень по вул. Станційній, 1, у м. Харкові, де у нього виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та загальних норм поведінки, що супроводжується особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, бажаючи протиставити себе суспільству, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження перебуваючих поблизу сторонніх осіб, протягом декількох хвилин висловлювався ненормативною лексикою. Надалі він, продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, діючи з винятковим цинізмом, почав демонструвати стороннім громадянам свої полові органи та справляти потребу, супроводжуючи свої дії криками з елементами ненормативної лексики. Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи свої хуліганські дії, дістав з карману шортів належний йому розкладний ніж, та підійшовши до ОСОБА_10 , яка працює у вказаному кафе продавцем, та, використовуючи його в якості знаряддя злочину, почав демонстративно розмахувати лезом ножа перед її обличчям, та вигукувати на адресу потерпілої образи, супроводжуючи їх ненормативною лексикою, принижуючи її честь і гідність.
В подальшому ОСОБА_9 припинив свої хуліганські дії, які супроводжувались винятковим цинізмом та особливою зухвалістю, так як протягом приблизно 20 хвилин було порушено нормальну роботу кафе, а потім з місця злочину зник.
Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_9 17.07.2017 року приблизно о 20 годині знаходився поблизу кіосків, які розташовані напроти складського приміщення по АДРЕСА_2 , де між ним та раніше йому незнайомим ОСОБА_11 , виник словесний конфлікт.
В ході сварки ОСОБА_9 , розізлившись на ОСОБА_11 , вирішив спричинити йому легкі тілесні ушкодження, з використанням в якості знаряддя злочину наявного у нього розкладного ножа.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, використовуючи в якості знаряддя злочину розкладний ніж, наніс колото-ріжучою частиною ножа один удар в ліву ділянку грудей потерпілого ОСОБА_11 , від якого останній впав на землю.
Після цього, ОСОБА_9 , виконавши свої злочинні дії до кінця, з місця скоєння злочину намагався зникнути, однак, через деякий час був зупинений перебуваючими поряд громадянами.
17.07.2017 року о 20 годині 46 хвилин потерпілого було госпіталізовано у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_11 одну колото-різану рану, що розташована по лівій боковій поверхні тулубу по підпахвинній лінії, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дні), що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №5134-Ая/17 від 30.08.2017 року.
Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок, виключити з його мотивувальної частини висновок суду щодо часткового визнання вини, визнати у якості обставин, що пом`якшують покарання, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди; застосувати до нього положення ст.ст. 69, 75 КК України, пом`якшити призначене покарання та звільнити від його відбування з випробуванням. Мотивуючи скаргу вказав, що призначене покарання є занадто суворим, не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі. Зазначив, що не намагався перешкоджати органам досудового слідства, давав об`єктивні та правдиві показання, чим активно сприяв встановленню дійсних обставин подій та усунув заподіяну злочином шкоду. Зазначив, що жалкує про скоєне, повністю визнає вину, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, має цивільну дружину, двоє малолітніх дітей на піклуванні, працює за наймом, за місцем проживання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_9 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких та невеликої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має, неодружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, згідно відомостей ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» характеризується посередньо, раніше не судимий.
Згідно акту судово-психіатричного експерта №632 від 06.09.2017 року, ОСОБА_9 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_9 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (к/п а.с.141-143).
Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання обвиунваченого, не встановлено.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.125 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначив ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, зниження строку призначеного покарання немає, призначене покарання у вказаних розмірах з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Стосовно посилання обвинуваченого про наявність обставин, що пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної злочином шкоди, повне визнання вини, щире каяття, колегія суддів зазначає, що такі обставини по справі відсутні.
В суді першої інстанції допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не визнав у повному обсязі, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, визнав частково.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 надав показання, що 15.07.2017 року він знаходився в кафе, яке розташоване неподалік станції «Нова Баварія», де розпивав алкогольні напої. Потім у нього виник конфлікт із офіціанткою, під час якого вони між собою виражались нецензурною лайкою та кричали один на одного. В цей день ніякого ножа у нього не було та він ним не розмахував перед офіціанткою, на території кафе полові органи не демонстрував та природні потреби не справляв. На цьому конфлікт між ними припинився та більше ніяких хуліганських дій він не вчиняв.
Крім цього, 17.07.2017 року він прийшов до цього ж кафе, де замовив собі щось із їжі, бокал пива та приблизно 50 грам горілки. Через який час він вирішив вийти із кафе та піти додому. Коли проходив поблизу дерева, яке росте неподалік кафе, то побачив, що на землі лежить чоловік, який знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння. Ніяких телесних ушкоджень у потерпілого він не бачив. Неподалік знаходився інший чоловік, який прибирав сміття біля цього кафе. Після цього він почав кричати офіціанту з кафе, щоб вона викликала швидку медичну допомогу. Далі він побачив на землі розкладний ніж із чорно-червоною рукояткою, який інстинктивно підійняв. Після цього офіціантка із кафе почала кричати, що він нібито ударив ножем потерпілого, а він злякався та викинув цей ніж у траву. Потім він пішов додому, однак його затримали відвідувачі цього кафе. В цей день ніяких тілесних ушкоджень ножем потерпілому ОСОБА_11 він не спричиняв, потерпілого перед цим не бачив та спиртні напої із ним в кафе не розпивав. Хто саме міг спричинити ці тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 він не знає.
Таким чином, посилання про необхідність визнання обставиною, що пом`якшує покарання, визнання вини та щире каяття, є необґрунтованим та спростовується вищенаведеними даними.
Активне сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.
По справі відсутні дані, що вказують на наявність активного сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого.
Усунення заподіяної злочинами шкоди також місця не має, потерпілі по справі цивільні позови не заявляли, доказів про вчинення обвинуваченим будь-яких дій, що свідчать про усунення заподіяної шкоди, матеріали справи не містять.
Дані про те, що обвинувачений раніше не судимий судом першої інстанції враховані.
Наявність у ОСОБА_9 цивільної дружини, двох малолітніх дітей на піклуванні, те, що він працює за наймом, за місцем проживання характеризується позитивно, будь-якими доказами не підтверджено. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Таким чином, по справі відсутні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, пом`якшення призначеного покарання, звільнення від його відбування немає.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: