Справа № 447/2555/18
Провадження № 1-кп/456/54/2019
УХВАЛА

08 травня 2019 року місто Стрий

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

в присутності обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Відповідно до ухвали колегії суддів Стрийського міськрайонного суду, кримінальне провадження призначено до судового розгляду та відносно ОСОБА_5 , було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 13 травня 2019 року однак, судове провадження по даній справі не закінчено.
Згідно вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки вказаний запобіжний захід є найбільш доцільним на даному етапі судового розгляду, ризики передбачені ст..177 КПК України залишилися.
Обвинувачений ОСОБА_5 , до затримання ніде не працював, суспільно корисною діяльністю не займався, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, та як вбачається з матеріалів кримінального провадження за місцем свого проживання вчинив задоволення статевої пристрасті неприроднім способом з використанням безпорадного стану потерпілої особи - малолітньої доньки ОСОБА_9 , що унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення само по собі виключає застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, відтак просить клопотання задоволити.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, стан здоров?я є важким, хворіє закритою формою туберкульозу, а умови утримання в СІЗо не є належними. Обвинувачений не має наміру переховуватися, навпаки має намір довести свою невинуватість. Крім того, обвинувачений проживаючи за своїм постійним місцем проживання буде лікуватися від туберкульозу, а відтак є всі підстави для застосування менш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 , погодився з думкою захисника.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просить продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, обвинуваченого та захисника, які заперечили у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні даного клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, з врахуванням того, що обвинувачений до затримання ніде не працював, сусупільно-корисною діяльністю не займався, проживав разом із цивільною дружиною та її малолітніми дітьми однак, шлюб між ними не був зареєстрований, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 331 КПК України суд,

ухвалив:

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою - з 08 травня 2019 року по 06 липня 2019 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 , захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3