Справа № 404/4316/18
Номер провадження 1-кп/404/566/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому кримінальне провадження № 0004914 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 12.01.2011 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 15.07.2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію»;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за таких обставин.

03.06.2018 року, о 9-09 годині, ОСОБА_6 разом із своїм знайомив ОСОБА_7 перебував на території АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, біля кафе «Заходи к нам на огонёк». В цей час до вказаного кафе підійшов ОСОБА_4 , в якого при собі була сумка чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1200 гривень, паспорт, ідентифікаційний номер, свідоцтво «Центр розмінування», військовий квиток, банківська карта «ПриватБанк» та банківська карта «А-Банк». В подальшому у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка з ОСОБА_4 , яка переросла в бійку, в ході якої у останнього на підлогу впала вищевказана сумка. Коли бійка закінчилась у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення зазначеної сумки. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 підійшов до сумки ОСОБА_4 , підняв її, після чого разом з нею пішов до приміщення кафе «Заходи к нам на огонек». В подальшому з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1200 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав та пояснив, що 03.06.2018 року, о 9-00 год., він разом з ОСОБА_7 перебував в кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому. В цьому кафе вони сиділи за столиком та обговорювали хід проведення ремонту, який у нього робив ОСОБА_7 . Напроти них за столиком сиділо двоє хлопців, одним з цих хлопців був потерпілий ОСОБА_4 . Ці хлопці відпочивали та вживали алкогольні напої. Через деякий час ці хлопці почали висловлювати претензії з приводу того, що ОСОБА_7 якось не так на них дивиться. Хотіли спровокувати бійку. Він неодноразово заспокоював ОСОБА_7 , щоб він не реагував на провокації цих хлопців. Намагався поговорити з цими хлопцями та попередити виникнення конфлікту між ними, але коли вони привели ще одного хлопця, то почали бити його та ОСОБА_7 . Коли розпочалась бійка він захищався та, розмахуючи пляшкою, намагався розігнати цих хлопців. В ході бійки на землю попадали різні речі, зокрема документи, сумочки, сигарети, окуляри, телефони. Ці речі після бійки він підібрав з землі, оскільки думав, що вони належать ОСОБА_7 . Після цього він та ОСОБА_7 зайшли в приміщення кафе, де він показав ОСОБА_7 вищевказані речі. ОСОБА_7 сказав йому, що це не його речі, в тому числі і сумка. Тоді він залишив ці речі на столі в кафе та поїхав разом з ОСОБА_7 в лікарню, оскільки останній почав втрачати свідомість. Коли їхали в таксі показав ОСОБА_7 документи та запитав чи це його документи. ОСОБА_7 сказав, що це не його документи і тоді він зрозумів, що це документи потерпілого. Поки в лікарні оглядали ОСОБА_7 він зателефонував в поліцію та після приїзду поліції повернув документи потерпілого. Крім того, через деякий час він повернув ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1200 гривень.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його вина підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 03.06.2018 року, о 8-00 годині, разом зі своїм знайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_8 приїхав на АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, щоб забрати сумку з продуктами харчування, яку йому повинні були відправити автобусом з іншого населеного пункту. Поки не було автобуса, приблизно о 8-15 годині, вони зайшли в кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території автостанції, де замовили собі пиво, солодку воду та бутерброди. Перебуваючи в кафе він помітив, що за ним та його товаришем спостерігає ОСОБА_6 з іншим невідомим йому хлопцем, на що він кивком голови показав їм в чому справа. Після того як поїли він та ОСОБА_8 пішли та забрали з автобуса сумку з продуктами харчування. В цей час йому зателефонувала дружина та попросила купити помідори. У зв`язку з цим він залишив вищевказану сумку з продуктами харчування у свого знайомого, який працював на станції шиномонтажа недалеко від ринку, та разом з ОСОБА_8 знову направились до кафе «Заходи к нам на огонёк», оскільки через нього можна було потрапити на ринок. Біля входу в дане кафе між ним та ОСОБА_6 виникла словесна перепалка, оскільки останньому щось там не сподобалось, та він кинув у нього ящик, після чого між ними розпочалась бійка. Разом з ОСОБА_6 в бійці брали участь ще двоє хлопців, яких він не знає. Його знайомий хлопець на ім`я ОСОБА_8 участь в бійці не брав. Під час бійки у нього зірвали сумку, яка впала на підлогу. Дану сумку наприкінці бійки підняв ОСОБА_6 та з нею зайшов у вищевказане кафе. Останньому він вигукнув, щоб той не брав його сумку. Через три хвилини він з ОСОБА_8 зайшов в кафе, але ОСОБА_6 там вже не було. В його сумці, яку забрав ОСОБА_6 , знаходились грошові кошти в сумі 1200 гривень, паспорт, ідентифікаційний номер, свідоцтво «Центр розмінування», військовий квиток, банківська карта «ПриватБанк», банківська карта «А-Банк» та посвідчення учасника бойових дій. Зазначав, що картки, паспорт йому повернули того ж дня, а грошові кошти в сумі 1200 гривень через три дні після вищевказаних подій, проте іншими грошовими купюрами, аніж ті що у нього були на той час.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що в червні 2018 року, в ранковий час, точної дати та часу не пам`ятає, він із своїм товаришем ОСОБА_4 приїхав на АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, оскільки останньому потрібно було забрати передачу. Так як автобуса ще не було вони зайшли в кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване поряд з автовокзалом, щоб поїсти. В кафе напроти них сиділи двоє невідомих йому хлопців. Один з цих хлопців був обвинувачений. Обвинувачений та інший хлопець дивилися на них та щось обговорювали. ОСОБА_4 повернувся до них та запитав чому вони дивляться на них. Вони відповіли, що нічого. Коли він з ОСОБА_4 виходили з кафе обвинувачений та його товариш щось сказали їм, однак він не почув, що саме. Через це ОСОБА_4 почав сваритися з ними. Щоб уникнути конфлікту він та ОСОБА_4 пішли звідти. Коли вони забрали передачу, ОСОБА_4 зателефонувала його дружина та попросила купити помідори. ОСОБА_4 залишив передачу на станції шиномонтажа у свого знайомого, який там працював. Після цього вони повернулись до вищевказаного кафе, оскільки біля нього був вхід до ринку. З іншої сторони біля входу в кафе стояли обвинувачений та його товариш, які знову щось їм сказали, в результаті чого між останніми та ОСОБА_4 розпочалась сварка. Під час сварки ОСОБА_4 першим вдарив хлопця, який був з обвинуваченим. На це обвинувачений вдарив ОСОБА_4 пластмасовим ящиком по голові та взявши в руку скляну пляшку почав нею лякати. В подальшому в ході бійки у ОСОБА_4 зірвали сумку, яка впала на землю. Дану сумку підняв обвинувачений. Він сказав обвинуваченому віддати сумку, однак обвинувачений подивився на нього та разом з іншим хлопцем та сумкою ОСОБА_4 пішов в середину ринку в невідомому напрямку. Оскільки в сумці ОСОБА_4 були документи та грошові кошти, вони шукали обвинуваченого на ринку та в кафе. В кафе на їх запитання чи не залишали хлопці сумку, їм відповіли, що ніхто не залишав сумку. Після цього він з ОСОБА_4 викликали поліцію. Зазначав, що коли обвинувачений піднімав сумку ОСОБА_4 в його руках не було скляної пляшки.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що в червні 2018 року, точної дати не пам`ятає, о 7-00 годині, вона прийшла на роботу в кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території автостанції № 2 в місті Кропивницькому. В кафе вона працює у відділі «Шаурми», крім того в її обов`язки входить забирати брудний посуд та мити його. Приблизно о 9-00 годині вона продала окорочок потерпілому ОСОБА_4 . В подальшому коли вона мила посуд до бару підійшла ОСОБА_11 , яка торгує біля входу в кафе, та сказала викликати охорону, оскільки біля кафе б`ються хлопці. Коли вона вийшла, то побачила, що біля кафе розкиданні ящики. В цей час обвинувачений йшов зі сторони ОСОБА_12 та піднімав з землі речі, а саме: окуляри, сумку, кепку. Після цього обвинувачений зайшов в кафе, що було далі вона не знає, оскільки пішла мити посуд. Зазначала, що саму бійку не бачила.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що в червні 2018 року, точної дати та часу не пам`ятає, в кафе «Заходи к нам на огонёк», де вона працює, прийшов потерпілий ОСОБА_4 разом із своїм товаришем, які замовили їжу, алкогольні напої та сіли за столик в залі кафе. Потім до кафе прийшов обвинувачений ОСОБА_6 разом з товаришем, які сіли за інший столик в залі кафе. Далі між потерпілим та обвинуваченим виникла сварка, оскільки потерпілий сказав обвинуваченому чого той дивиться на нього. У зв`язку з цим вона запитала у хлопців чи все нормально, на що хлопці сказали, що все добре. Після цього обвинувачений та його товариш вийшли курить біля входу в кафе зі сторони автостанції, а потерпілий та його товариш залишились в кафе. Через деякий час потерпілий та його товариш вийшли з кафе через вихід, який розташований зі сторони ринку. Як розвивались далі події вона не бачила. Тільки після того як ОСОБА_11 , яка торгує біля кафе, зайшла та сказала викликати охорону, вона дізналась, що біля кафе відбулась бійка. Зазначала, що у хлопця, який був з обвинуваченим в кафе була сумка. Чи була сумка у обвинуваченого вона не пам`ятає. Крім того, вказувала, що потерпілий після бійки заходив у кафе та шукав свою сумку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 03.06.2018 року, в ранковий час, він разом з ОСОБА_6 перебував в кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому. В цьому кафе вони сиділи за столиком та обговорювали хід проведення ремонту, який він робив у ОСОБА_6 . Напроти них за столиком сидів потерпілий ОСОБА_4 , з яким був невідомий йому хлопець. В цей час ОСОБА_4 підійшов до них та запитав, чому він на них дивиться та почав ображати нецензурною лайкою. На це ОСОБА_6 сказав йому не звертати на це увагу, оскільки вони будуть зараз їхати до нього робити ремонт. Приблизно через 10 хвилин потерпілий та його товариш направились до виходу з даного кафе і знову почали в їх адресу виражатись нецензурною лайкою. ОСОБА_6 знову попросив його не звертати увагу на цих хлопців. Далі ці хлопці вийшли з кафе та приблизно через 15 хвилин повернулись назад та привели з собою ще одного хлопця. Після цього покликали їх до себе. Першим йшов ОСОБА_6 , а потім він. Коли вийшли з кафе ці хлопці першого вдарили ОСОБА_6 , а потім його і розпочалась бійка. В ході бійки у потерпілого сумку можливо зірвав він. Коли бійка закінчилась ОСОБА_6 зібрав речі, які попадали на землю, оскільки подумав, що це його речі. Після цього вони зайшли в приміщення кафе, де ОСОБА_6 показував йому речі, які підняв та запитував чи ці речі належать йому. Серед цих речей була сумка потерпілого. Коли він сказав, що це не його речі, ОСОБА_6 залишив ці речі, в тому числі сумку потерпілого на столі в кафе, після чого він та ОСОБА_6 одразу поїхали до лікарні. По дорозі в лікарню вони заїхали в міський відділ поліції, де він написав заяву про його побиття. Вказував, що він має сумку рожевого кольору, яка не схожа на сумку потерпілого, але чи була вона у нього в той день він не пам`ятає.

Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується і іншими доказами по справі, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_4 від 03.06.2018 року про вчинений злочин (а.п. 12, т. 1);

- протоколом огляду місця події від 03.06.2018 року, в ході якого було оглянуто територію біля кафе «Заходи к нам на огонёк» та приміщення вказаного кафе, яке розташоване на території АС №2 на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому (а.п. 13-15, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 року, під час якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, з якою у нього 03.06.2018 року на території АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, біля кафе «Заходи к нам на огонёк», виник конфлікт, який переріс у бійку (а.п. 22-23, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 року, під час якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 03.06.2018 року на території АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, біля кафе «Заходи к нам на огонёк», вчинила з ним бійку та відкрито викрала його сумку з речами (а.п. 24-25, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 року, під час якого ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 03.06.2018 року на території АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, біля кафе «Заходи к нам на огонёк», вчинила бійку з потерпілим ОСОБА_4 (а.п. 29-30, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 року, під час якого ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 03.06.2018 року на території АС № 2, яка розташована на вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, біля кафе «Заходи к нам на огонёк», вчинила бійку з потерпілим ОСОБА_4 та відкрито викрала сумку останнього (а.п. 31-32, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2018 року, під час якого ОСОБА_13 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 03.06.2018 року після закінчення бійки забігла в кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території АС № 2 по вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому (а.п. 54-55, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2018 року, під час якого ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 03.06.2018 року після закінчення бійки забігла в кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території АС № 2 по вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому (а.п. 56-57, т. 1);

- протоколом огляду предмету від 05.06.2018 року, під час якого було оглянуто паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , свідоцтво «Центр розмінування», довідку про безпосередню участь в АТО на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_4 (а.п. 78, т. 1);

- переглядом в судовому засіданні диску CD-R «Verbatim» (а.п. 82-83, т. 1), на якому мається запис з камери спостереження біля кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території АС № 2 по вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому. Переглядом даного диску в судовому засіданні встановлено, що камерою спостереження зафіксовано, як о 9-09 годині, 03.06.2018 року до кафе «Заходи к нам на огонёк» підійшов потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_14 . Далі розпочалась бійка між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і його товаришем, в ході якої у ОСОБА_4 з плеча впала на підлогу належна йому сумка. В цей час ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці предмет схожий на скляну пляшку, підняв з підлоги сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , та, попередньо зробивши декілька різких кроків в бік ОСОБА_4 , разом з сумкою зайшов до кафе «Заходи к нам на огонёк».

Суд критично відноситься до твердження обвинуваченого про невизнання вини у вчиненні злочину, оскільки вина останнього у скоєнні грабежу, вчиненого повторно, підтверджується вищезазначеними доказами, які досліджені та перевірені судом під час судового розгляду по справі, і в своїй сукупності є достатніми для такого висновку.

Показання потерпілого ОСОБА_4 , показання свідка ОСОБА_9 про те, що вони казали обвинуваченому після бійки віддати сумку, однак обвинувачений подивився на них та разом з сумкою ОСОБА_4 пішов в напрямку кафе; перегляд в судовому засіданні диску, на якому мається запис з камери спостереження біля кафе «Заходи к нам на огонёк», з якого вбачається, що ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці предмет схожий на скляну пляшку, підняв з підлоги сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , та, попередньо зробивши декілька різких кроків в бік ОСОБА_4 , разом з сумкою зайшов до кафе «Заходи к нам на огонёк»; показання свідка ОСОБА_7 в частині того, що він має сумку рожевого кольору, яка не схожа на сумку потерпілого, - беззаперечно доводять спрямованість умислу обвинуваченого при піднятті з землі сумки потерпілого, який, на переконання суду, направлений саме на заволодіння вказаним майном, і спростовують твердження обвинуваченого з приводу того, що він, піднімаючи сумку, вважав її сумкою свого товариша ОСОБА_7 , оскільки такої сумки як у потерпілого ОСОБА_7 не мав, на що не міг не звернути увагу обвинувачений, тривалий час спілкуючись, в тому числі в приміщенні кафе, зі своїм товаришем ОСОБА_7 .

Судом досліджено протокол та відеозапис слідчого експерименту, проведеного 21.06.2018 року, під час якого обвинувачений ОСОБА_6 , біля кафе «Заходи к нам на огонёк», яке розташоване на території АС № 2 по вулиці Євгена Тельнова, 2 в місті Кропивницькому, пояснив, що 03.06.2018 року, о 9-00 годині, прийшов у вказане кафе, щоб зустрітися зі своїм знайомим ОСОБА_15 , який робив ремонт в його квартирі, та обговорити виконувану останнім роботу. Напроти них за столиком сиділи троє молодих хлопців. Одному з цих хлопців здалося, що вони начебто підслуховують їх розмову, у зв`язку з чим почав висловлювати претензії з цього приводу. На це він сказав, що вони сидять напроти них, а тому він і дивився на них, однак не підслуховував їх розмову. Через п`ять хвилин вказані хлопці встали та сказали їм вийти на вулицю. На це він сказав цим хлопцям, що не треба влаштовувати бійку, однак ці хлопці вийшли з кафе, обійшли його з іншої сторони та покликали їх до себе. Коли він підійшов до цих хлопців один з них на ім`я ОСОБА_16 вдарив його у вухо, а інший хлопець, взявши його обхватом рук, підняв та вдарив об вхідні двері в кафе. Розуміючи, що хлопців більше, він взяв стілець, який стояв поряд, та цілу скляну пляшку і почав захищатися розмахуючи ними. Так як його товариша сильно побили, він підійшов до нього, щоб підняти з землі. Поряд з ним на землі лежала сумка, паспорт, окуляри та інші речі. Думаючи, що це речі його знайомого ОСОБА_15 , він зібрав все та разом з ОСОБА_15 зайшов в кафе, де під час огляду вказаних речей ОСОБА_15 сказав, що це не його сумка. Дану сумку вони залишили на столі в кафе, а самі викликали таксі та поїхали до четвертої міської лікарні в травмпункт. По дорозі в лікарню вони зрозуміли, що документи, які він підняв біля кафе, не належать їм. Після того як його товариша оглянули, він подзвонив в поліцію та повідомив, що біля вищевказаного кафе за їх участю була бійка і він в ході бійки підняв чужі документи. Далі в лікарню приїхала поліція і забрала їх (а.п. 107-110, т. 1).

Вказаний протокол слідчого експерименту, як і показання, надані свідком ОСОБА_7 в частині того, що обвинувачений, піднімаючи сумку з землі, вважав її його сумкою, суд не бере до уваги як докази, які можуть слугувати підставою для виправдання обвинуваченого, оскільки сукупність інших доказів, про які зазначено судом вище, дають всі підстави вважати обвинуваченого винуватим у вчиненні грабежу за обставин встановлених судом.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_6 , як грабежу, поєднаного ще й з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, суд вважає неправильною, оскільки факт наявності реальної погрози ОСОБА_6 застосувати насильство по відношенню до потерпілого під час відкритого викрадення сумки потерпілого не підтверджується будь-якими доказами по справі.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, особу винного, який характеризуються позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є повне відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, ураховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання новим злочинам, а згідно з ч.2 ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більш ніж 5 років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що з урахуванням тяжкості злочину та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.

Приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, повне відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілому, прохання потерпілого призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі без його реального відбування, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку тривалістю один рік та шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: речі потерпілого залишити потерпілому, диск з відеозаписом залишити зберігати при матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1