Кримінальне провадження № 612/815/18
Номер провадження 1-кп/629/552/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000148 від 30.05. 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Близнюківського району, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого:
за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 маючи умисел на здійснення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме кварцового не карбонатного піску, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи в супереч вимогам: ст. 13 Конституції України, згідно якої земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону; ст. 19 Кодексу України про надра, згідно якої надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу; ст. 24 Кодексу України про надра, відповідно якої користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) проводити земельні ділянки порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції. Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою; ст. 56 Кодексу України про надра, згідно якої основними вимогами в галузі охорони надр є забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища та інші; ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно якої одним із принципів охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідно до якої, використання природних ресурсів громадянами, підприємствами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; здійснення заходів збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України; п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», згідно якого гірничі відводи можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, іноземним юридичним особам, об`єднанням юридичних осіб, створеним в Україні чи за її межами, а також громадянам України, іноземцям та особам без громадянства лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин, 30.05.2018 року, близько 09-00 години направив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності проведення вказаних робіт, до родовища корисних копалин загальнодержавного значення, що розташований між населених пунктів с. Садове та с. Олександрівка Близнюківського району, Харківської області з метою видобування кварцового не карбонатного піску, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

В ході видобування корисних копалин стався обвал гірської маси, яка присипала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відбулось закриття його дихальних шляхів піском, внаслідок якої ОСОБА_10 помер на місці.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказівпри цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, що потягло загибель людини.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особи обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, з неповною середньою освітою, пенсіонер, на обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, Згідно досудової доповіді Близнюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середній, ризик небезпеки для суспільства є середній.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 240 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

По справі є судові витрати, пов`язані з експертним дослідженням матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.8. «Дослідження ґрунтів» Харківського НДЕКЦ МВС України № 16 від 08.08.2018 у розмірі 3432 гривні, які підлягають стягненню на користь держави.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 4 ст. 240 КК України та призначити покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік та 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Близнюківського району, Харківської області, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати, пов`язані з експертним дослідженням матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.8. «Дослідження ґрунтів» Харківського НДЕКЦ МВС України № 16 від 08.08.2018 у розмірі 3432 гривні на користь держави (код класифікації доходів бюджету 24060300, р/р 0005, , МФО 899998, отримувач - УК Слобідсь/мХарСлобідськи/24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету інші надходження).

Арешт, накладений ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 30.05.2018 року, на автомобіль марки ЗІЛ-431412 д.н. НОМЕР_1 та металеву лопату, скасувати.
Речові докази по справі: автомобіль марки ЗІЛ-431412 д.н. НОМЕР_1 , який згідно зберігальній розписці переданий власнику ОСОБА_11 , залишити останньому, а металеву лопату, яка знаходиться в камері зберігання Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1