Провадження №1-кп/127/1022/18
У Х В А Л А
18 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2018 р. за № 0003592 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд відповідно до ст. 331 КПК України за власною ініціативою поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження строку застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що доцільно продовжити строк застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби на строк 60 днів. Зазначила, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, оскільки обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби заперечували, оскільки обвинуваченим виконуються процесуальні обов`язки та підстав для продовження строку запобіжного заходу немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2018 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 09.09.2018 року до 07.11.2018 року та обвинувачений перебував в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 було змінено на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на строк 60 днів з 07.11.2018 року до 05.01.2019 року.
Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості є злочинами невеликої тяжкості та тяжкого злочину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю, яка є інвалідом ІІІ групи, а отже обвинувачений має міцні соціальні зв`язки.
При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у вигляді вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки встановлені судом обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам продовжити вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілого та свідка, переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів, з 18 грудня 2018 року до 15 лютого 2019 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу суду; прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про продовження строку застосуваного до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення відповідних обов`язків - 60 днів, починаючи з 18 грудня 2018 року до 15 лютого 2019 року.

Ухвалу направити начальнику Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для контролю за виконанням ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя