19.11.2018 ЄУН 331/6244/18
Провадження № 1-кс/331/5312/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке направлено засобами поштового зв`язку, про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002439, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002439, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.11.2018 року, приблизно о 06-00 годині, невстановлена особа, знаходячись біля буд. 62 по вул. Поштовій в м. Запоріжжі, таємно, шляхом вільного доступу, викрала кришку люка з телекомунікаційного колодязя. Матеріальна шкода встановлюється.

10.11.2018 року було проведено огляд ділянки місцевості, розташованої біля буд. 62 по вул. Поштовій в м. Запоріжжі де було виявлено та вилучено кришку люка з телекомунікаційного колодязя.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, призначення відповідних судових експертиз, унеможливлення знищення доказів, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно, вилучене в ході проведення огляду місця події.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд вказаного клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд справи за відсутності слідчого не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що за фактом вчинення кримінального правопорушення, 10.11.2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002439, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

10.11.2018 року в ході огляду місця події, а саме, ділянки місцевості, розташованої біля буд. 62 по вул. Поштовій в м. Запоріжжі було виявлено та вилучено кришку люка з телекомунікаційного колодязя.

Слідчий посилається на те, що правовою підставою для накладення арешту на майно, є підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом по справі.

Однак, відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Із матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що слідчим планується проведення будь-яких слідчих дій із предметами злочину - речовими доказами.

Таким чином, слідчий суддя не може прийти до обґрунтованого висновку про необхідність позбавлення потерпілої особи права користування власним майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

З матеріалів клопотання встановлено, що зазначені вище підстави на час його розгляду відсутні, оскільки річ, про арешт якої ведеться мова у клопотанні, не має тих ознак, за наявності хоча б однієї з яких, на відповідне майно може накладатись арешт в порядку ч. 1 ст. 170 КПК України.

Вилучене під час огляду майно, у разі визнання його речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, долучаються до кримінального провадження в поряду, передбаченому Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27 серпня 2010 р. № 51/401/649/471/23/125.

Враховуючи обставини вчиненого злочину, а саме таємне викрадення чужого майна, наявність законного власника, права якого можуть бути порушені у разі накладення арешту на майно та позбавлення потерпілої осби права користування речами до моменту винесення остаточного рішення по справі, відсутність будь-яких доводів щодо неможливості збереження речових доказів безпосередньо самим потерпілим на відповідальному зберіганні, доведення належним чином слідчим необхідності застосування найбільш обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає необхідним відмовити слідчому у накладенні арешту на майно та зобов`язати повернути вилучене майно потерпілій особі на підставі ч. 1 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження № 0002439, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна - відмовити.
Зобов`язати слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 передати на відповідальне зберігання кришку люка з телекомунікаційного колодязя, яка була вилучена в ході огляду місця події 10.11.2018 року представнику ПАТ «Укртелеком».
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1