ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження №1-кс/201/7153/2018
У Х В А Л А
Іменем України
20 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0004287 від 09.11.2015р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 03.08.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадження за № 0004287 від 09.11.2015р. за ознаками ч. 2 ст. 375, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 361 КК України по факту незаконного заволодіння нерухомим майном, в т.ч. кв. АДРЕСА_1 , яка належала потерпілому по справі ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпілий по справі ОСОБА_5 помер. Його правонаступником є його син ОСОБА_4 . В серпні 2018 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор з клопотанням про арешт майна, яке належало потерпілим. 03.08.2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ухвалою клопотання прокурора задовольнив, наклав арешт та заборонив вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності та відчуження (передачі, переоформлення) вказаного майна та майнових прав на це майно будь-якому органу, фізичним чи юридичним особам на нерухоме майно: кв. АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення АДРЕСА_3 . Спадкоємець померлого ОСОБА_4 15.03.2018р. прийняв спадщину, приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_6 заведена спадкова справа № 06/2018. В листопаді 2018 року потерпілий звернувся до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на кв. АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_6 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з наявністю арешту на спадковому майні. Таким чином, арешт на нерухоме спадкове майно перешкоджає потерпілому (спадкоємцю) здійснювати своє законне право на оформлення спадщини та подальшій державній реєстрації.

Просить скасувати арешт та заборону вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності та відчуження (передачі, переоформлення) вказаного майна та майнових прав на це майно будь-якому органу, фізичним чи юридичним особам на кв. АДРЕСА_2 .

Заявник у судове засідання подав письмову заяву, в якій просив скаргу задовільнити та розглянути справу у його відсутність, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури у судове засідання також подав заяву, в якій проти задоволення клопотання про скасування арешту з нерухомого майна не заперечував, справу просив розглянути без його участі.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадження за № 0004287 від 09.11.2015р. за ознаками ч. 2 ст. 375, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 361 КК України по факту незаконного заволодіння нерухомим майном, в т.ч. кв. АДРЕСА_1 , яка належала потерпілому по справі ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпілий по справі ОСОБА_5 помер.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 03 серпня 2018 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , та в межах кримінального провадження № 0004287 від 09.11.2015р., розпочатого за ознаками складу злочинів передбачених ч. 2 ст. 375, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 361 КК України було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 ; на нежитлове приміщення № ХІХ у секції 1 по вул. Робоча, 148 у м. Дніпро. Також було заборонено вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності та відчуження (передачі, переоформлення) вказаного майна та майнових прав на це майно будь-якому органу, фізичним чи юридичним особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В листопаді 2018 року заявник звернувся до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на кв. АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_6 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з наявністю арешту на спадковому майні.

Таким чином, арешт на нерухоме спадкове майно перешкоджає потерпілому (спадкоємцю) здійснювати своє законне право на оформлення спадщини та здійснення подальшої державної реєстрації права власності на це майно.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За встановленого, враховуючи згоду прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту та заборон з нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_2 за для надання можливості потерпілому реалізувати своє право та успадкувати належно його померлому батькові майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0004287 від 09.11.2015р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 03.08.2018р. - задовольнити.
Арешт та заборону вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності та відчуження (передачі, переоформлення) вказаного майна та майнових прав на це майно будь-якому органу, фізичним чи юридичним особам на кв. АДРЕСА_2 , - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1