Провадження №1-кп/761/859/2019
В И Р О К
іменем України

08 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011144 відомості щодо якого внесені до ЄРДР 21.09.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кунар, Республіки Афганістан, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

20 вересня 2017 року, приблизно о 14 год. 12 хв., ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz C 63», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Мельникова зі сторони вул. Деревлянської в напрямку вул. Січових стрільців та наближався до ділянки дороги навпроти будинку № 16 по вул. Мельникова в м. Києві.
Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, Емрані Ейшад, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості, щоб мати змогу контролювати рух та безпечно керувати автомобілем «Mercedes-Benz C 63», д.н.з. НОМЕР_1 і, перевищивши дозволену швидкість руху в населених пунктах, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного напрямку, де допустив зіткнення правою боковою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , яка рухалася прямолінійно в зустрічному напрямку.
Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_11 , порушення ним правил безпеки дорожнього руху, визначених ПДР України та в результаті зіткнення транспортних засобів, водію автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому 6,7,8 ребер справа по середнє-ключичній лінії та косого перелому тіла грудини, тобто тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Так, згідно висновку експерта № 1801/Е виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку експерта № 12-1/380-9/74: «Виходячи з даних відео файлу «1_02_ R_17.avi» та схеми до протоколу огляду місця події від 13.02.2018, середня швидкість автомобіля «Mercedes-Benz C 63», д.н.з. НОМЕР_1 , в кадрі перед зіткнення складає: 78.75 км/год. +- 12.15 км/год. В ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mercedes-Benz C 63» д.н.з., НОМЕР_1 , Е.Емрані, повинен був керуватися вимогами пункту: 12.1; 12.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Mercedes-Benz C 63», д.н.з. НОМЕР_1 , Е.Емрані, мав технічну можливість уникнути ДТП, шляхом виконання пункту 12.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz C 63», д.н.з. НОМЕР_1 , Е.Емрані вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 12.1, 12.4 ПДР України. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Mercedes-Benz C 63», д.н.з. НОМЕР_1 , Е.Емрані вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху України.»
Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Mercedes-Benz C 63», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 порушив п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_11 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 дав показання, згідно з якими, визнав повністю себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, детально розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Цивільний позов визнав частково.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 дав показання, згідно з якими він 19 вересня 2018 року в обідню пору, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz C 63», знайомого, прізвище якого не пам`ятає, рухаючись у крайній правій смузі по вулиці Мельникова, у напрямку станції метро «Шулявська» та, у зв`язку зі складними погодними умовами, а саме: сильний дощ та град, в`їхавши в калюжу, не впорався з керуванням, в результаті чого спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Шкодує про скоєне, щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав матеріальну шкоду на загальну суму 48 065,00 грн. та моральну шкоду на загальну суму 5 000 грн. Позовні вимоги у частині стягнення розміру франшизи, що складає 4 500 грн. та моральної шкоди в розмірі 95 000 грн., не визнав.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний злочин, у період часу з 09.06.2017 року по 12.09.2017 року, тобто перед вчиненням даного кримінального правопорушення тричі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил Дорожнього руху України.

При цьому, суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 є студентом Інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка, де характеризується позитивно.

Також, судом враховується, що обвинуваченим ОСОБА_8 не вчинялись спроби для відшкодування завданої шкоди здоров`ю потерпілої.

Разом із тим, враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає за можливе врахувати у якості обставини, що пом`якшує його покарання щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд обираючи серед альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу на користь держави в мінімальних межах, визначених санкцією цієї статті.

Також, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобам на певний строк, враховуючи систематичне порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України.

Заявлений представником потерпілої ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь потерпілої ОСОБА_12 матеріальної та моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд, вважає, що у судовому засіданні доведена сума матеріальної шкоди заподіяна потерпілій ОСОБА_12 , що полягає у витратах понесених потерпілою на лікування, у зв`язку зі спричиненням їх середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, внаслідок ДТП, що становить 48 065 грн.

Крім того, в цій частині позовні вимоги потерпілої не оспорювались і стороною захисту.

У зв`язку із чим, з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_12 підлягає стягненню сума матеріальної шкоди, що становить 48 065 грн.

Разом з тим, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4 500 грн., що становить франшиза, яка не була виплачена ОСОБА_12 , у результаті виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», у зв`язку із механічними пошкодженнями транспортного засобу «Ауді» внаслідок ДТП, то такі позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Так, відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Отже, утворення механічних пошкоджень на транспортному засобі, внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, не тягне за собою кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України, тобто шкода завдана потерпілій, в результаті пошкодження її автомобіля, не випливає із суті висунутого обвинувачення ОСОБА_8 , а тому такі позовні вимоги мають розглядатись окремо, а саме в порядку цивільного судочинства.

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., суд вважає їх доведеними в повному обсязі.

Так, при визначенні моральної шкоди суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує страждання потерпілої, перенесений нею біль, внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень у вигляді перелому 6,7,8 ребер справа по середнє-ключичній лінії та косого перелому тіла грудини, пов`язане з цим тривале лікування, душевні страждання потерпілої, у зв`язку із порушенням звичайного укладу її життя, а також те, що кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинене з необережності, причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та спричиненням потерпілій тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а тому вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, що на переконання суду буде справедливим.

З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, що становлять загальну суму 6 960,70 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

Речові докази: автомобіль марки «Audi А 6», д.н.з. НОМЕР_2 передати у розпорядження власника ОСОБА_12 ; компакт-диск із відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 20.09.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0011144.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 48 065 (сорок вісім тисяч шістдесят п`ять) грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн., а позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., залишити без розгляду.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя