ЄУН №331/6889/17
Провадження № 1-кс/331/5488/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2018 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
У скарзі заявник просить зобов`язати слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути мобільні телефони, які були вилучені 04.11.2018 року у ОСОБА_4 під час обшуку в кіоску № НОМЕР_1 , розташованому в ряді № 6 на «Радіоринку» в м. Запоріжжі.
В судове засідання заявник - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд вказаної скарги без його участі та участі ОСОБА_4 , на задоволенні скарги наполягає.

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження, в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, чиї дії чи бездіяльність оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Слідчий суддя, дослідивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна .
За змістом ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст. 169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий протягом 48 годин після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст. 171 КПК України).
Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні, 04.11.2017 року в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002690 від 10.09.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2017 року, було проведено обшук в кіоску № НОМЕР_1 ряду № 6 в «Радіоринку», де було вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме мобільні телефони згідно опису.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), володіння майном повинно бути законним.

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями, визначають зміст і спрямованість держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК України). Суддя, здійснюючи правосуддя, згідно зі ст. 129 Конституції України, зобов`язаний керуватися саме верховенством права.

У ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, відповідно до наведених положень Конвенції, позбавлення майна в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, є не допустимим.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and L nnroth v. Sweden) від 23.09.1982 р., заяви №7151/75, №7152/75, встановив, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує «легітимну мету» в суспільних інтересах, а втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

У справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), п. 78, ЄСПЛ звернув увагу на те, що у процесі вирішення питання виправданості такого втручання необхідно підтримувати «справедливу рівновагу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

Отже, вирішуючи питання додержання права власності, ЄСПЛ виходить з того, чи здійснювалося позбавлення майна згідно з умовами, передбаченими національним законодавством держави, чи переслідувало таке втручання «легітимну мету», чи була забезпечена «справедлива рівновага» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини. Якщо перша вимога повинна бути чітко визначена в національному законодавстві, то наявність «легітимної мети» та «справедливої рівноваги» визначаються в кожному конкретному випадку, виходячи з обставин справи.

З огляду на зазначене, після вилучення майна на підставі ухвали слідчого судді про обшук прокурор/слідчий зобов`язані звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт відповідного майна. В іншому випадку зберігання у них такого майна без рішення суду буде неправомірним втручанням у право власності, а відповідне майно підлягатиме поверненню.

Жодної інформації про накладення арешту на майно, яке вилучене під час обшуку в кіоску № 16 ряду № 6 в «Радіоринку» проведеного 04.11.2017 року, матеріали клопотання не містять.
Крім того, жодної інформації, що ОСОБА_4 , у якого було вилучено вищевказане майно, є підозрюваним у даному кримінальному провадженні суду не надано.
Отже, в ході розгляду скарги, слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, зазначеного у скарзі, в межах даного кримінального провадження до суду у строки визначені КПК України не звертався.
Однак, всупереч вимогам ст. 169 КПК України вищевказане тимчасово вилучене майно до цього часу не повернуто його власнику.
На підставі вищевикладеного, враховуючи п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 98-100, 167-169, 235-236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002690 від 10.09.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, вилучене в ході обшуку 04.11.2017 року в кіоску № 16 ряду № 6 в «Радіоринку» майно, а саме: мобільні телефони згідно опису повернути законному володільцю ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1