ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3250/18

23 січня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000553 від 14.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, працюючої на посаді контролера Костопільського заводу скловиробів, маючої на утриманні три неповнолітні дитини, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 13 вересня 2018 року о 20 год. 00 хв., перебуваючи на кухні в будинку АДРЕСА_1 , в ході спілкування із ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла кухонною стільничкою один удар по голові останньому, чим спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми ділянки лоба, які згідно висновку судово-медичного експерта № 86 від 20 листопада 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин передбачений ч.1 ст.125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченої заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди та процесуальних витрат на суми 5000 грн. і 2000 грн. відповідно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , винною себе у пред`явленому їй обвинувачені визнала повністю, підтвердила фактичні обставини справи.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 13 вересня 2018 року о 20 год. 00 хв., перебуваючи на кухні за місцем свого проживання за адресою буд. АДРЕСА_1 , у нього виник конфлікт ініціатором якого була ОСОБА_3 , в ході якого, остання, умисно нанесла йому, ОСОБА_5 кухонною стільничкою один удар по голові, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми ділянки лоба, з приводу яких він потерпілий звертався до лікаря.

В зв`язку з тим, що покази обвинуваченої повністю узгоджуються з доказами стосовно фактичних обставин справи, які були зібрані в ході досудового розслідування, і які ні ким з учасників судового розгляду не оспорювались, а також враховуючи клопотання останніх, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів в судовому засіданні було обмежено допитом обвинуваченої та потерпілого, а також дослідженням характеризуючи документів і досудової доповіді. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Щодо дослідження заявленого цивільним позивачем позову на суму 5000 грн. про відшкодування моральної шкоди судом, постановлено провести повний порядок з`ясування доказів, які підтверджують чи спростовують наявність вини обвинуваченої у завданні шкоди на заявлену суму позову.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 13 вересня 2018 року о 20 год. 00 хв., зазначеними вище діями вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченої заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди та процесуальних витрат на суми 5000 грн. і 2000 грн. відповідно.

Обвинувачена ОСОБА_3 позовні вимоги потерпілого визнала частково на суму 1000 грн.

В обґрунтування позовних вимог потерпілий покликався на те, що ОСОБА_3 нанесла йому тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після нанесення обвинуваченою йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень він змушений був звертатись до лікарів для проведення невідкладних медичних заходів. Позивач зазначає, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, йому було завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, тривалого лікування, значного погіршення зору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи номер № 86 від 20 листопада 2018 року (а.с. 16) при судово-медичному експертному дослідженні медичних документів ОСОБА_5 при зверненні останнього за медичною допомогою 14 вересня 2018 року у Костопільську поліклініку описано гематома правої половини чола. Отриманий ОСОБА_5 синець за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілим ОСОБА_5 , ні при подачі позовної заяви, ні в судовому засіданні, жодних доказів на підтвердження того, що він проходив тривале лікування а також доказів на значне погіршення зору як наслідок неправомірних дія ОСОБА_3 не надав. Не містять жодних доказів з приводу зазначеного і матеріали кримінального провадження №0000553.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд приймає до уваги характер скоєного ОСОБА_3 злочину, фізичний біль та страждання, яких зазнав потерпілий ОСОБА_5 , глибину душевних страждань, у зв`язку із самим фактом нанесення тілесних ушкодженням. З врахуванням вказаних обставин, суд визнає моральну шкоду, яка була заподіяна потерпілому в результаті неправомірних дій обвинуваченої в розмірі 1000 грн.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченної ОСОБА_3 судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 , виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, а також приймає до уваги що обвинуваченна вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні трьх неповнолітніх дітей, по місцю проживання в загальному характеризується добре.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`яснення Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, якаий згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винної , яка має постійне місце проживання та реєстрації, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, досудову доповідь, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства а тому рахує за необхідне обрати покарання з числа передбачених санкцією ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтвердженні витрати.

Згідно п.1ч.1ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що потерпілим ОСОБА_5 , сплачено адвокату ОСОБА_6 за надання правової допомоги 2000 грн.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відсутній.

На підставі викладеного та керуючись статтями 118,124, 349, 368, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять ) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до засудженої ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1000 грн., в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1