В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2019 Справа №607/2576/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000067 від 22 січня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стеблівка Хустського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, студента Тернопільського національного економічного університету, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 15 листопада 2018 року, близько 09.00 год., перебуваючи по місцю свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р., незаконно придбав у ОСОБА_6 , який проживав спільно із ним, речовину рослинного походження, зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівок частин рослини коноплі, містить канабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, який обвинувачений ОСОБА_3 почав зберігати при собі з метою збуту.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, 15 листопада 2018 року, близько 17.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи в наявності заздалегідь незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою у сухому вигляді 0.82 грама, незаконно збув його ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 250 гривень.
Згідно ст.ст. 2,7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 p., «канабіс», відноситься до особливо небезпечний наркотичних засобів обіг яких заборонено.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто (в редакції Закону №3826-VI від 06.10.2011), тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

09 квітня 2019 року між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвокат ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався сприяти органу досудового розслідування у викритті кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, вчинених іншими особами.

Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. При цьому враховано наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, зокрема визнання останнім своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень та осіб, які їх вчинили.

Також, угодою визначено звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч.2 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали угоду про визнання винуватості та просили суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнає свою вину у вчиненому, відсутність обтяжуючих обставин, те, що тяжких наслідків від дій обвинуваченого ОСОБА_3 не настало, а також враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень та осіб в сфері обігу наркотичних засобів, які їх вчинили, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченого можливо без застосування покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства, тому за вчинений злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до положень ст. 69 КК України, слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті обвинувачення. З врахуванням вищевказаного, суд приходить до преконання про можливість затвердження укладеної між прокурором прокуратури Тернопільсьткої області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ у даному кримінальному провадженні: сейф пакет №2629547 у якому міститься канабіс (марихуана) масою на суху речовину 0,82 грама, який вилучено у ОСОБА_7 та зданий на зберігання в УЛ та МТЗ ГУНП в Тернопільській області, згідно квитанції № 008956 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000067, суд вважає, слід знищити, після вступу вироку в законну силу.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів № 2-1129/18 від 21.11.2018 року в сумі 858, 00 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертизи речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 100, 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п.п. 2,4 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ: сейф пакет №2629547 у якому міститься канабіс (марихуана) масою на суху речовину 0,82 грама, який вилучено у ОСОБА_7 та зданий на зберігання в УЛ та МТЗ ГУНП в Тернопільській області, згідно квитанції № 008956 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000067- знищити, після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів № 2-1129/18 від 21.11.2018 року в сумі 858, 00 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р9002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 899998, код ЕДРПОУ 37977726).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1