Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/1891/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2019 року Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 0000357 від 12.06.2018 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Буськ Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Буськ Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з неповною середньо освітою зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, суд

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 11 червня 2018 року близько 20 години 40 хвилин , діючи за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_5 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей проникли у приміщення недіючого підсобного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , звідки намагалися таємно викрасти металобрухт (електродвигун) загальною вагою 128,70 кілограм, вартість якого становить 5 (п`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок за один кілограм, загальною вартістю 733 (сімсот тридцять три) гривні 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок, який належить ОСОБА_7 , однак не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки їх протиправні дії були припиненні сторонніми особами.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми діями, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст.15, ч.З ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, зокрема, про те, що 11 червня 2018 року він приїхав разом з ОСОБА_5 в с.Підгірці з металошукачем для пошуку металолому і по дорозі побачили закинуте приміщення. Він рукою зірвав замок та вони проникли всередину, щоб вчинити крадіжку електродвигуна. Однак намір до кінця не довели, оскільки сторонні особи закрили їх в приміщенні із зовні. Вони вирвалися з приміщення почали втікати. Шкодує, що вчинив неправомірно, просить суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, зокрема, про те, що 11 червня 2018 року він приїхав разом з ОСОБА_4 в с.Підгірці з металошукачем для пошуку металолому і по дорозі побачили закинуте приміщення. ОСОБА_4 рукою зірвав замок та вони проникли всередину, щоб вчинити крадіжку електродвигуна. Однак намір до кінця не довели, оскільки сторонні особи закрили їх в приміщенні із зовні. Вони вирвалися з приміщення почали втікати. Шкодує, що вчинив неправомірно, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, який вірно кваліфіковано по ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, який вірно кваліфіковано по ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності,за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, та думку потерпілого ОСОБА_6 , який просить призначити покарання за розсудом суду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним та достатнім буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальній його межі.

З врахуванням позитивних характеристик та думки потерпілого суд вважає за доцільне при призначенні покарання застосувати ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та думку потерпілого ОСОБА_6 , який просить призначити покарання за розсудом суду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає визнання вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним та достатнім буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальній його межі.

З врахуванням позитивних характеристик та думки потерпілого суд вважає за доцільне при призначенні покарання застосувати ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази, а саме: автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; пару чоловічих кросівок марки «NIKE», металошукач марки «BOUNTY HUNTER», одяг та матерчаті рукавиці; мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-S7710» ІМЕІ: НОМЕР_3 , який поміщено в спецпакет №3552126, які передані на зберігання ОСОБА_4 залишити в його розпорядженні;

мобільний телефон марки «SONY», на якому

встановлено ключ-пароль, що унеможливлює, без пошкодження

телефону чи його функцій, встановити ІМЕІ, який поміщений в

спецпакет №3552127, який переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні;

старий електродвигун загальною вагою 128.70 кг, металевий прут довжиною 76 см, які залишені на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1