Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1980/17
ВИРОК
іменем України

04 березня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у м. Коростені Житомирської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 01 квітня 2017 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ушиця Коростенського району Житомирської області, українця, громадянина України, пенсіонера, вдівця, не інваліда, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, -

встановив:

03 лютого 2017 року біля 20.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через вхідні двері проник до приміщення ангару по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ДКП "Горщиківське", а саме: три кутники, вартістю 15 грн за одну штуку на загальну суму 45 грн; резонатор, вартістю 350 грн; бензонасос, вартістю 37 грн; два листи жесті, вартістю 15 грн за один лист, на загальну суму 30 грн, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 462 грн та з викраденим з місця події зник.

Повторно, 13 березня 2017 року біля 19.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через вхідні двері проник до приміщення ангару по вул. Дружби у с.Горщик Коростенського району Житомирської області, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ДКП "Горщиківське", а саме: три кутники, вартістю 15 грн за одну штуку на загальну суму 45 грн; генератор, вартістю 2277 грн 33 коп, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 2322 грн 33 коп та з викраденим з місця події зник.

Повторно, 30 березня 2017 року біля 19.30 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через вхідні двері проник до приміщення ангару по вул. Дружби у с. Горщик Коростенського району Житомирської області, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ДКП "Горщиківське", а саме: вакуумний насос, вартістю 900 грн, чим спричинив матеріального збитку на 900 грн та з викраденим з місця події зник.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, поєднаними з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочинів, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється. Просив суд його суворо не карати.

Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини провадження ніким не оспорюються, судом в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження письмових доказів і визначено дослідити тільки характеризуючі дані на обвинуваченого, як особу.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.

Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих діянь і його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднані з проникненням у приміщення, вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, ступінь здійснення злочинних намірів та причини, внаслідок яких вчинено злочини, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає як повне визнання своєї вини, активне сприяння у розкритті злочинів та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Як особа ОСОБА_4 характеризується задовільно, на утриманні осіб не має, являється вдівцем та пенсіонером, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра чи лікаря - нарколога, раніше не судимий, визнав свою вину у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку положення ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2017 року.

Речові докази: два металевих кутники (які повернуті на зберігання потерпілому) - залишити власнику ДКП "Горщиківське".

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів після його проголошення, а засудженою особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1