Справа № 524/9872/18
Провадження № 1-кп/524/511/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0004230 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.09.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. За ч. 4 ст. 70 КК України з вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука, остаточно вважати засудженим до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 28.09.2017 умовно-достроково на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.09.2017, невідбутий строк 6 місяців 10 днів,

21.11.2018 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22.10.2018 року о 13-30 годині обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину «VIP ROSE» за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, пр. Лесі Українки, б. 140, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу викрав з полиці для особистих речей мобільний телефон марки «Xiomi Redmi» моделі 4А, imei: НОМЕР_1 вартістю 2100,00 грн., що належить ОСОБА_5 .

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріального збитку потерпілій ОСОБА_5 на суму 2100,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно 22.10.2018 року вчинив таємне викрадення мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 з полиці в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 . Щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд кримінального провадження у її відсутність, цивільний позов заявлений до обвинуваченого ОСОБА_4 на суму 2100,00 грн. підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. У вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому покарання покладалась на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без її участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов до переконання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення пов`язаного з ізоляцією від суспільства, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочини до винесення попереднього вироку, тому суд призначає йому покарання за правилами ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 2100,00 грн., який підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та повністю визнаний обвинуваченим.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.11.2018 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 2100,00 грн. матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1