У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки "Volkswagen", д.н.з НОМЕР_1 , комплект ключів з сигналізацією до даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , -
в с т а н о в и в :
слідчий відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки "Volkswagen", д.н.з НОМЕР_1 , а також свідоцтва про його державну реєстрацію та комплекту ключів до нього.
В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №4 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003970 від 25.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Вказує, що 25.04.2019 року, близько 14 години 20 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 102, було виявлено автомобіль марки "Volkswagen", моделі "Golf", д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . В ході перевірки транспортного засобу було встановлено часткове знищення номерів двигуна та кузова транспортного засобу, а також виявлені ознаки підробки свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.
В ході огляду місця події, вказаний транспортний засіб, свідоцтво про його державну реєстрацію та комплект ключів до нього вилучені.
Як наслідок, просить накласти арешт на транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та комплект ключів до автомобіля, з метою їх збереження, як речових доказів.
В судовому засіданні слідча заявлене клопотання підтримала, просить таке задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам клопотання.
Володілець майна - ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо вимог клопотання заперечив, вважає таке безпідставним. Вказує, що його транспортний засіб оформлений належним чином, в розшуку не перебуває, свідоцтво не є підробленим, вказаний автомобіль він придбав в жовтні 2018 року через оголошення в мережі інтернет.
Після заслуховування пояснень учасників, розгляд клопотання було відкладено та надано можливість слідчій представити слідчому судді докази, які б підтверджували чи спростовували видачу на вказаний автомобіль свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Слідча вказала, що з відповідним запитом орган досудового розслідування вже звернувся, а зазначена інформація повинна бути надана до 10.05.2019 року.
10.05.2019 року в судове засідання слідча не з`явилась, причин неявки не повідомила, необхідних документів не надала.
Заслухавши доводи слідчої, які були висловлені в попередньому судовому засіданні, думку володільця майна, ознайомившись із доводами клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на таке.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 04.06.2004 року, виданого Дніпропетровським РЕВ ДАІ, власником автомобіля марки "Volkswagen", моделі "Golf", д.н.з НОМЕР_1 , 1999 року випуску, синього кольору, є ОСОБА_6 .
Окрім цього, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказано, що відповідно до довідки рахунку ДПІ 3371162/1 від 04.06.2004 року, номер кузова автомобіля знищений в результаті ремонтно-зварювальних робіт.
В судовому засіданні слідча не змогла пояснити, які ознаки підробки містить свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_2 від 04.06.2004 року, виданого Дніпропетровським РЕВ ДАІ, як і не надала доказів того, зокрема підтвердження з органів реєстрації та обліку транспортних засобів, що свідоцтво НОМЕР_2 не видавалось на вказаний автомобіль та/або в картці реєстрації транспортного засобу містяться інші відомості, ніж ті, що зазначені у самому свідоцтві.
Вказана реєстраційна картка в даному випадку є вкрай важливим документом, оскільки може повністю підтвердити чи спростувати доводи того, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 не видавалось взагалі, чи видавалось на інший автомобіль.
Окрему увагу слід звернути на той факт, що чинне законодавство допускає використання транспортного засобу за відсутності номера кузова, якщо такий був знищений в результаті ремонтних робіт автомобіля, за умови, що такі відомості внесені до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Враховуючи, що вказане свідоцтво такі відомості передбачає, підстави вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України є передчасними.
Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що слідчою не було надано постанови про визнання вилученого у ОСОБА_3 майна речовим доказом у крмінальному провадженні.
За вказаних обставин, всупереч вимогам ст. 132 КПК України, слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а арешт майна є доцільним та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є безпідставним та не підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами ст. 2, 7-9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки "Volkswagen", д.н.з НОМЕР_1 , комплект ключів з сигналізацією до даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відмовити.
Ухвала слідчого судді про відмову у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно є підставою для повернення такого майна його володільцю.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особами, що не були присутні в судовому засіданні під час її оголошення у той же строк з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1