ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/6632/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора у кримінальних провадженнях № 0000215, № 0000216, № 0001976, № 0002257, № 0000231, № 0000365,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2018 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 05.10.2018 про відмову у задоволенні його клопотання про здійснення процесуальних дій у кримінальних провадженнях № 0000215, № 0000216, № 0001976, № 0002257, № 0000231, № 0000365.

Оскільки скарга на рішення прокурора подана після закінчення встановленого процесуальним законом десятиденного строку, ОСОБА_3 заявив клопотання про його поновлення пославшись на те, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 26.11.2018.

Вивчивши матеріали скарги, суд вважає обґрунтованими доводи заявника щодо поважності причин пропущення ним встановленого ст. 304 КПК України десятиденного строку подання скарги, що є підставою для його поновлення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 вважала скаргу необґрунтованою пославшись на те, що клопотання ОСОБА_3 не ґрунтується на приписах кримінального процесуального закону, а відтак прокурор ОСОБА_5 цілком правомірно відмовив у його задоволенні. До того ж за результатами розгляду аналогічних клопотань заявника прокурором раніше неодноразово виносились мотивовані постанови про відмову у їх задоволенні.

Заслухавши потерпілого, прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідуються кримінальні провадження № 0000215, № 0000216, № 0001976, № 0002257, № 0000231, № 0000365, внесені до ЄРДР на виконання ухвал слідчих суддів, у якому ОСОБА_3 має статус потерпілого.

02.10.2018 ОСОБА_3 звернувся до прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 з клопотанням, в якому просив: виконати ухвали слідчих суддів від 10.08.2016, 18.12.2015, 21.01.2017, 15.11.2017, 08.09.2014; звернутися до суду з клопотанням про арешт майна членів злочинного угрупування; вручити повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та допитати їх в якості підозрюваних; звернутися до суду з клопотанням про обшук; звернутися до суду з клопотаннями про тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ; звернутися до суду з клопотанням про примусову госпіталізацію ОСОБА_7 ; забезпечити йому та його дружині цілодобову охорону; вручити повідомлення про підозру працівникам ВДІМ, СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, міграційної служби, медичним експертам, відділу реєстрації; відсторонити від займаних посад працівників ВДІМ, СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, міграційної служби та медичних експертів.

Постановою від 05.10.2018 прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання потерпілого пославшись на такі обставини: на виконання ухвал слідчих суддів до ЄРДР було внесено відомості за № 0000215, № 0000216, № 0001976, № 0002257, № 0000231, № 0000365; повідомлення про підозру вручається за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а таких доказів у кримінальних провадженнях недостатньо; відсутні правові підстави для арешту майна, застосування запобіжних заходів, примусової госпіталізації ОСОБА_7 та відсторонення від посади; клопотання не містить належного обґрунтування необхідності проведення обшуку та існування реальної загрози життю та здоров`ю потерпілих.

Даючи оцінку оскаржуваному рішенню прокурора, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства, що встановлюють вимоги, яким повинні відповідати процесуальні рішення слідчого та/або прокурора.

Так, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно з приписами п. 2) ч. 5 ст. 110 цього Кодексу мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Судом встановлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вищевказаним вимогам кримінально-процесуального закону з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

За змістом оскаржувана постанова також є мотивованою і обґрунтованою.

Так, судом встановлено, що на виконання зазначених заявником ухвал слідчих суддів було відкрито низку кримінальних проваджень, а що стосується доводів потерпілого про невнесення до ЄРДР відомостей про усі зазначені ним ознаки кримінальних правопорушень, то визначення попередньої правової кваліфікації процесуальний закон відносить до виключної компетенції слідчого та/або прокурора (ст. 214 КПК України).

Оскільки матеріали кримінальних проваджень не містять достатніх доказів для підозри будь-якої особи у вчиненні кримінальних правопорушень та даних, які б свідчили про існування реальної загрози життю та здоров`ю потерпілих, фактичні та правові підстави для складення повідомлення про підозру, арешту майна, застосування запобіжних заходів, примусової госпіталізації, відсторонення від посади, звернення з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку та вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального провадження також відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 достатньо обґрунтованим і мотивованим, тобто таким, що відповідає вимогам ст. 220, 110 КПК України, а отже підстави для його скасування відсутні.

Даючи оцінку іншим доводам скарги, зокрема, щодо допущеної прокурором тяганини, суд керується загальними положеннями кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких верховенство права, законність, розумність строків тощо

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати розумні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Судом встановлено, що кримінальні провадження, у яких ОСОБА_3 та його дружина мають процесуальний статус потерпілих, розслідуються понад два роки, при цьому відсутні будь-які об`єктивні дані, які б зумовлювали таке тривале досудове розслідування.

Впродовж досудового розслідування потерпілі неодноразово оскаржували дії та бездіяльність слідчих та прокурорів до суду, яким приймались відповідні процесуальні рішення, які не завжди виконувались.

Зокрема, не була належним чином виконана ухвала слідчого судді від 15.11.2017 про зобов`язання прокурора вирішити питання щодо доцільності об`єднання в одне провадження матеріалів усіх кримінальних проваджень, у яких ОСОБА_12 та ОСОБА_3 мають процесуальний статус потерпілого, та надання слідчому вказівок щодо проведення необхідних слідчих дій.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що досудове розслідування не відповідає загальним засадам кримінального провадження та істотно порушує права та інтереси потерпілих.

За таких обставин суд в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні вбачає підстави для встановлення прокурору двомісячного строку для завершення досудового розслідування у всіх вищевказаних кримінальних провадженнях.

Керуючись статтями 306, 307, частиною 6 статті 28 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду зі скаргою на рішення прокурора.

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора (прокурорів) Київської місцевої прокуратури № 2, уповноваженого (уповноважених) на здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях № 0000215, № 0000216, № 0001976, № 0002257, № 0000231, № 0000365, у двомісячний строк з моменту одержання копії даної провести усі необхідні слідчі дії та вчинити одну з дій, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 278 КПК України, а саме: закриття кримінального провадження; вручення письмового повідомлення про підозру.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: