Справа № 175/4265/18
Провадження № 1-кс/175/1723/18
У Х В А Л А
іменемУкраїни
06 грудня 2018 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зі слів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з його слів раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке надійшло до суду 06 грудня 2018 року, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001509 від 31.10.2018 року, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання,
В С Т А Н О В И В:
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001509 від 31.10.2018 року відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.
Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, 05 грудня 2018 року є підпис підозрюваного та його захисника про вручення зазначених документів.
Підозрюваний був затриманий 04.12.2018 року о 21-15 годині та доставлений до зали суду під конвоєм.
Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 31.10.2018 року близько 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з раніше знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та з невстановленими у ході досудового розслідування особами, маючи при собі заздалегідь підготовлені знаряддя злочину, а саме предмети схожі на два пістолета, предмет схожий на автомат АК, предмет схожий на кастет, маски з метою приховати своє обличчя та рукавички, прибули на автомобілі марки БМВ сірого кольору, за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), а саме потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Далі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, незаконно проникли у будинок АДРЕСА_3 , де із застосуванням предметів, зовні схожих на зброю, вчинили напад на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в результаті якого заволоділи грошовими коштами в розмірі 270 000 гривень, 38 000 доларів США, 16 000 Євро, що в шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, мобільними телефонами та золотими прикрасами
Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленими у ході досудового розслідування особами з викраденим майном зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
31.10.2018 року, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному № 0001509.
Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється в особливо тяжкому злочині (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України); незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, котрі наразі не допитані в суді (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); а також будучи особою не працевлаштованою, з метою отримання матеріальної благ може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в разі обрання менш м`якого запобіжного заходу (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Прокурор у судовому засідання клопотання підтримала, вважає, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні, так як докази які надав прокурор в обґрунтування клопотання взагалі не підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення даного злочину.
Підозрюваний вину не визнав та не визнав своєї причетності до цього кримінального правопорушення. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Суд враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.
05.12.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, що підтверджується наявними в матеріалах доказами.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При обранні підозрюваному запобіжного заходу суд враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, він ніде не працює, не одружений, на утриманні осіб не маючий, раніше судимий, крім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, прокурором, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У зв`язку з вищевикладеним, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вважає, що виникають ризики передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним... обов"язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Але, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне заставу підозрюваному не визначати на підставі ч.4 ст.183 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст. 187 КК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, а саме до 21-15 год. 01 лютого 2019 року.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання по протоколу затримання, складеному у порядку ст.208-211 КПК України, тобто з 21-15 год. 04 грудня 2018 року.
Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1