Справа №295/746/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту по кримінальному провадженні № 0000044 від «16» січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,-
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «RENAULT SANDERO», д.н. НОМЕР_1 , червоного кольору та тимчасово позбавити власника майна ОСОБА_4 , користувачів та інших осіб можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Стяття 132 КПК України передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Статтею 171 КПК визначено вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна та строків його подання до слідчого судді, суду.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 2 частини 2 ст. 171 КПК України встановлено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Проте, у клопотанні слідчим не обґрунтовано мету накладення арешту, підстави за яких можливо вважати, що майно, яке підлягає арешту, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України як і не надано доказів того, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до частини третьої ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Керуючись ст. ст. 40, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту по кримінальному провадженні № 0000044 від «16» січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України - повернути слідчому для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1