Справа № 2033/1-176/11
Провадження № 1/645/6/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харків в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підсудного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 зач. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України,

встановив :
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харків перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України.

У судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 заявлене клопотання про витребування з апеляційного суду м. Києва постанови голови апеляційного суду м. Києва ОСОБА_6 про проведення оперативно-технічних заходів з застосуванням інших технічних засобів отримання інформації від 03.08.2010 року за № 01-4766цт. В обґрунтування заявленого клопотання посилався на той факт, що зазначена постанова була дозволом на обмеження конституційних прав ОСОБА_5 та є підтвердженням протиправних дій з боку правоохоронних органів стосовно ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо заявленого клопотання посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи в межах витребуваємої інформації, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України і Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. При цьому визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка ж доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналогічну позицію займає й Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ). Так, ЄСПЛ у своєму Рішенні від 01 грудня 2008 року у справі «Мирилашвілі проти Росії» зазначив, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх. ЄСПЛ констатував, що рішення про відмову розкрити матеріали, пов`язані з операцією щодо прослуховування телефонних розмов, результатами якого було обґрунтовано обвинувальний вирок національного суду, не супроводжувалося адекватними процесуальними гарантіями, і, крім цього, не було достатньо обґрунтованим.

Порядок засекречування та розсекречування матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлений розділом V Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5.

Відповідно п.п. 1.1, 1.2. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні , Інструкція про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні (далі - Інструкція) визначає загальні засади та єдині вимоги до організації проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчими органів досудового розслідування або за їх дорученням чи дорученням прокурора уповноваженими оперативними підрозділами, а також використання їх результатів у кримінальному провадженні. Правову основу проведення негласних слідчих (розшукових) дій, захисту інформації при проведенні цих слідчих дій становлять Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кримінальний кодекс України, Закони України "Про прокуратуру", "Про державну таємницю", "Про оперативно-розшукову діяльність", Порядок організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2003 № 1561-12 (далі - Порядок), Звід відомостей, що становлять державну таємницю (далі - ЗВДТ) (затверджений наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 № 440 і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.08.2005 за № 902/11182), та інші нормативно-правові акти.

Згідно положень п.5.1 вищезазначеної Інструкції постанова слідчого, прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії та додатки до нього, протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які містять відомості про факт та методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а також відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться або планується проведення такої дії, розголошення яких створює загрозу національним інтересам та безпеці, підлягають засекречуванню.

Відповідно до пунктів 5.9 - 5.11 вищезазначеної Інструкції, після завершення проведення негласних слідчих (розшукових) дій грифи секретності МНІ щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України. Таке рішення оформлюється постановою прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, що погоджується керівником прокуратури. Для розсекречення конкретних матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії керівник органу прокуратури надсилає керівнику органу, де засекречено матеріальний носій інформації, клопотання, у якому зазначаються підстави для скасування грифа секретності, обліковий номер та назва матеріального носія інформації.

Слід зазначити, що суд має діяти неупереджено, приймати рішення лише з огляду на всебічне та повне дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості та достовірності. А тому він не вправі відмовити стороні захисту у задоволенні такого клопотання і зобов`язаний поставити перед прокурором питання щодо розсекречення відповідних дозволів (матеріальних носіїв інформації). Прокурор (і лише прокурор), діючи в порядку, визначеному п. 5.9 Інструкції, має прийняти рішення щодо їх розсекречення.

Розсекречення ухвал слідчих суддів апеляційної інстанції здійснюється у порядку, передбаченому розділом 5. Інструкції.

Сторона захисту може звернутися до суду з таким клопотанням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи необхідно доручити прокурору у даному кримінальному провадженні вжити заходів для прийняття рішення про розсекречування постанови Голови апеляційного суду м. Києва ОСОБА_6 (вих. № 01-4766 від 03.08.2010 року), яка має значення для прийняття судом законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16-1, 21, 65-67, 296 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника підсудного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 про розсекречення постанови Апеляційного суду міста Києва - задоволити частково.

Доручити прокурору Харківської місцевої прокуратурі № 3 ОСОБА_3 вжити заходи по розсекреченню постанови Голови апеляційного суду м. Києва ОСОБА_6 (вих. № 01-4766 від 03.08.2010 року) на підставі якої проведено оперативно-розшуковій захід зняття інформації з каналів телефонного зв`язку , в рамках проведення оперативно-розшукових заходів по ОРС № 5208 по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після отримання вказаних матеріалів надати їх суду для забезпечення можливості сторонам кримінального провадження ознайомитися зі змістом цих документів.

Встановити строк виконання судового доручення до 14 квітня 2019 року.

Копію ухвали направити до Харківської місцевої прокуратурі № 3 для організації її виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя