Справа № 308/9866/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 з розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000164 від 09.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Надійшла заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід з розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000164 від 09.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України, яка мотивована тим, що ОСОБА_3 є суддею у колегії суддів при розгляді кримінального провадження № 0000027 від 23.11.2012 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 120, ч.3 ст. 153 КК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Слідчий суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід на підставі п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, аргументуючи подану заяву тим, що він є суддею у колегії суддів при розгляді кримінального провадження № 0000027 від 23.11.2012 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 120, ч.3 ст. 153 КК України.
Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно ст. 75 КПК України передбачені випадки коли слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Водночас, та обставина, що суддя ОСОБА_3 є суддею у колегії суддів з розгляду кримінального провадження № 0000027 від 23.11.2012 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 120, ч.3 ст. 153 КК України, не не є підставою, яка б прямо чи опосередковано викликала сумніви в упередженості та необ`єктивності його як слідчого судді при розгляді даної справи і не може бути підставою за наявності якої слідчий суддя підлягає безумовному відводу від розгляду скарги.
Практика Європейського Суду з прав людини ґрунтується на принципі презумпції неупередженості судді, тобто існує презумпція, що суддя неупереджений, доки не буде доведено зворотне (справа Хаушальс проти Данії (1989 р.).
За умови відсутності інших обставин, аніж тих що викладені в заяві про самовідвід, будь-яких сумнівів в упередженості дій слідчого судді ОСОБА_3 не може сформуватись.
За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, оскільки не представлено дійсних, обґрунтованих підстав для наявності висновку, що існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді.

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід з розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000164 від 09.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України відмовити

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1