Справа № 159/4023/18
Провадження № 1-кп/159/369/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001464 від 06 липня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаси, Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, тимчасово безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимості:
1) 04.04.2001 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. З ст. 213 КК України до виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 15 % заробітку;
2) 15.02.2002 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185, ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік та 6 місяців;
3) 16.05.2002 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого 23.02.2007 року по відбуттю строку покарання;
4) 10.07.2007 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 296 КК України до арешту строком на 4 місяці;
5) 27.04.2010 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, 28.09.2011 року звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 1п «В» Закону України «Про амністію»;
6) 04.01.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 20.03.2013 ухвалою Апеляційного суду Волинської області змінено правову кваліфікацію на ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, 02.12.2014 звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 6 місяців;
7) 06.03.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 164 КК України, на підставі угоди про примирення, до штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень;
8) 25.02.2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком 4 місяці;
9) 24.04.2017 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання до позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць, звільненого по відбуттю строку покарання 05 червня 2018 року ( довідка серії ВОЛ№03858);
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину ), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 ,повторно, 05 липня 2018 року близько 17 год.00 хв., перебуваючи в магазині «Європа» по вул.Незалежності в м.Ковель Волинської області, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення чужого майна, взяв з торгових стелажів даного магазину та заховав собі в сумку чоловічі капці сірого кольору марки «Adidas» вартістю 590 грн., чоловічі капці чороного кольору марки «Adidas» вартістю 590 грн., чоловічу бейсболку чорного кольору «Adidas» вартістю 490 грн., після чого, пройшовши через касу не заплатив за даний товар та вийшов з приміщення магазину, чим потерпілій ОСОБА_6 , завдав майнової шкоди на загальну суму 1670 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні, визнавши час, місце, спосіб скоєння злочину, перелік викраденого майна та його вартість.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності. Зокрема суд враховує ту обставину, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та повторно скоїв аналогічний злочин.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, а обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги всі обставини по справі, суму викраденого, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 його ставлення до скоєного, часткове відшкодування шкоди потерпілій, обіцянку в найблищому майбутньому відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільні позови та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Речові докази у справі - оптичний носій інформації із відео записами (файлами) обставин вчиненого злочину в магазині «Європа», залишити при матеріалах кримінального провадження; чоловічу бейсболку чорного кольору марки «Adidas», яка передана у камеру схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області повернути - потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, захисникові та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1