Справа № 314/3969/18
Провадження № 1-кп/314/121/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000790 від 22.08.2018 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого КП НВК «Іскра» на посаді слюсар-ремонтник, не одружений, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

встановив:
формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
10.07.2018 року у вечірній час доби, ОСОБА_3 , знаходячись біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , підійшов до останнього, де в ході раптового конфлікту, кулаком лівої руки наніс один удар в область обличчя, а саме в ділянку носа.
Внаслідок вказаних умисних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку; закритий перелом кісток носу, без зміщення уламків (за даними комп`ютерної томографії), синець спинку носу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення, та підтвердив факт вчинення тілесних ушкоджень потерпілому при викладених вище обставинах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт вчинення злочину відносно нього обвинуваченим ОСОБА_3 , який мав місце 10.07.2018, біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , обвинувачений умисно наніс йому удар кулаком в обличчя, в результаті чого він впав і йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку; закритий перелом кісток носу.
В судовому засіданні, в якості свідків, були допитані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які також підтвердили в судовому засіданні факт нанесення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 удар в обличчя, від якого останній впав на землю та в нього з носу пішла кров, в подальшому їм стало відомо, що у потерпілого, в результаті удару, був зламаний ніс.

Вина обвинуваченого у вичиненні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами кримінального провадження.

З висновку експерта № 10 від 11.07.2018 судово-медичної експертизи вбачається, що струс головного мозку у потерпілого, та закритий перелом кісток носу, як у сукупності, так і окремо, пов`язані з розладом здоров`я на строк понад 6, але менше 21 дня, а тому кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

З висновку експерта № 48 від 28.08.2018 судово-медичної експертизи вбачається, що струс головного мозку у потерпілого, та закритий перелом кісток носу, як у сукупності, так і окремо, пов`язані з розладом здоров`я на строк понад 6, але менше 21 дня, а тому кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Наявні у потерпілого скарги на стан здоров`я, тривалість його лікування в стаціонарі обумовлені загостренням у нього лікворно-гіпертензіонного синдрому, та після травматичної вегето-судинної дистонії, які були наявні у потерпілого з 2010року, після перенесення черепно-мозкової травми.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 31.08.2018 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається, що під час слідчого експерименту обвинувачений розповів про обставини нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому, та за допомогою макета людини показав механізм і локалізацію завданого ним удару потерпілому в обличчя.

Таким чином, аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , в судовому засіданні не встановлені.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 також судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступних обставин.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного; відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, характеристику з місця проживання, те, що він на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває і на підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді максимального розміру штрафу в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України, і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого, який офіційно працює, задовільно характеризуються за місцем проживання, є не судимим.
До даного висновку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Цивільний позов:
Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі: 220грн витрати на маршрутне таксі; 648,40грн витрати на проведення судово-медичного дослідження та медичного обстеження (рентген черепа); 660грн витрати на проведення КТ; 5772.60грн втрату працездатності; 20000грн. відшкодування моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав частково не заперечував щодо стягнення матеріальних витрат, які підтверджуються документально, щодо моральної шкоди заперечував, вважав її завеликою.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Розмір матеріальної шкоди у розмірі 1351,70грн підтверджується наданими суду квитанціями, тому ця сума повинна бути відшкодована обвинуваченим. Щодо інших сум заявлених потерпілим, то вони документально не підтверджені, а тому не можуть бути задоволені. Щодо відшкодування втрати працездатності позивачем не надано доказів щодо зменшення його професійної працездатності внаслідок ушкодження здоров`я, також не надано розрахунку стосовно наданої та отриманої юридичної допомоги, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 моральної шкоди у розмір 20000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає встановленим, що потерпілому ОСОБА_5 злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час протиправних дій ОСОБА_3 , моральних переживаннях потерпілого в зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, порушенням нормальних життєвих зв`язків і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст.23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_5 і яка, на думку суду, є достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 1700грн.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 :
- 1351,70грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;
- 20000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
в задоволенні іншої частини позову відмовити.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_11

04.03.2019