Справа № 520/8190/18
Провадження № 1-кп/520/926/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001606 від 07.05.2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В проваджені колегії суддів Київського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001606 від 07.05.2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор при обговорені питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, просив продовжити дію запобіжного заходу, посилаючись на те, що обвинувачени й ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, він може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, на момент затримання не працював, відсутнє джерело доходів, не має міцних соціальних зв`язків, що вказує на те що, знаходячись на волі він може переховуватись від суду. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 поклав вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала думку прокурора.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши надані сторонами документи на підтвердження обставин, на які вони посилалися, колегія суддів, приходить до наступного.

Під час судового розгляду справи, керуючись ст.331 ч.3 КПК України, суд, розглядаючи питання доцільності продовження, обраного обвинуваченим запобіжного заходу, вирішує чи є на час розгляду зазначеного питання ризики передбачені ст. 177 КПК України, чи вони не зменшилися та не відпали.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, тяжкості злочину, того факту, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином проти життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, та того факту, що передбачені ст.177 КПК України ризики не знизились та не відпали, колегія суддів приходить до висновку про суспільний інтерес у триманні обвинуваченого під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження дії обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31,177-178,183,181,184,194,196,197,331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно нього, відмовити на підставах викладених у мотивувальній частині ухвали.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження дії обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставах викладених у мотивувальній частині ухвали.

Продовжити дію обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області на два місяці, тобто до 21.02.2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3