Справа №505/691/19
Провадження №1-кп/505/185/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Подільську Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2019р. за №-0000069, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працює, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 28.05.2010р. Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнився 31.07.2015р. за відбуттям покарання.

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 21.01.2019р., приблизно о 01год. 30хв., більш точний час в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, перебуваючи на вулиці Подільській в м.Подільськ, Одеської області, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло та погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же день та час, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаючи про те, що власниця будинку ОСОБА_4 перебуває вдома і його дії будуть помічені, однак, разом з цим, не бажаючи бути викритим у скоєні злочину, прикрив обличчя шарфом та підійшов до домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване за вище вказаною адресою, де через незачинену вхідну хвіртку проник на територію вище зазначеного будинку. У подальшому ОСОБА_5 , пройшовши до вхідних дверей будинку, шляхом розбиття віконного скла, просунув руку в утворений отвір, відчинив запірний пристрій дверей та проник до будинку, що належить потерпілій ОСОБА_4 .

Перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, усвідомлюючи, що його дії є помітними для потерпілої ОСОБА_4 , підійшов до неї, та, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, умисно наніс один удар долонею руки в область плеча потерпілої, від чого остання, не вистоявши на ногах, впала на підлогу. Достовірно розуміючи та усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придушивши волю потерпілої до опору, ОСОБА_5 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, використовуючи безпомічний стан потерпілої, пригрозив їй застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та застосував психологічне насилля, а саме у наказній формі висловив вимогу про видачу йому належних їй грошових коштів. У подальшому, ОСОБА_4 , сприймаючи вказану вимогу як реальну, злякавшись ОСОБА_5 , надала йому грошові кошти у сумі 60 гривень.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання та досягнення своєї злочинної мети, охоплену єдиним умислом, ОСОБА_5 продовжив застосовувати психологічне насилля до потерпілої ОСОБА_6 , а саме словесно пригрозив спалити її будинок та повторно висловив вимогу про видачу йому усіх належних їй грошових коштів. В зв`язку з цим, остання сприймаючи вказану вимогу як реальну, злякавшись ОСОБА_5 , пішла до іншої кімнати, де дістала гаманець з грошима. В цей час, ОСОБА_5 прослідував за потерпілою та діючи відкрито, з корисливих мотивів, витягнув з гаманця грошові кошти у сумі 9947 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень, заволодів ними, завдавши збитку потерпілій на загальну суму 10007 (десять тисяч сім) гривень, після чого, разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав повністю, пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого є достовірними та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні крім підтвердження скоєння відносно неї злочину, просила міру покарання обрати на розсуд суду.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Оцінюючи в сукупності всі обставини у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у судовому засіданні знайшло своє підтвердження у повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.3 ст.186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, із застосуванням та погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом враховуються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, публічне вибачення.

Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання, суд визнанні: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину стосовно особи похилого віку та рецидив злочину.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому та наявність обставини, що обтяжує йому покарання, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, та буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів засудженим.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість за проведення судової трасологічної експертизи від 13.02.2019р. №-43-СП у сумі 1144 грн.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державний установі «Одеська установа виконання покарань №-21».

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 28.01.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 1144грн. вартість проведення судової трасологічної експертизи від 13.02.2019р. №-43-СП, на користь держави.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1