Справа №639/2814/19
Провадження №1-кс/639/1439/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000713 від 26 квітня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000713 від 26 квітня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2019 року до чергової частини Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлені особи утримували його в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , чим позбавили його волі.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчим Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області 26.04.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000713 за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 146 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , повідомив обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення.
В ході проведення досудового розслідування потерпілий ОСОБА_4 надав для проведення експертиз власні речі, в яких він був 21.04.2019 року, а саме:

-куртка чоловіча, камуфляжна з капюшоном, розмір ХЛ;

-брюки чоловічі, камуфляжні, розмір ХЛ;

-ремінь шкіряний чорного кольору.

Вищевказані речі оглянуті та визнані речовими доказами в ході проведення досудового розслідування.
Повернення вищезазначених речей може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначених речей може бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом наркотичних речовини;предмети набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Тому, звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Слідчий суддя, дослідивши документи та надані до суду матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи викладене, на даний час існує реальна загроза зміни, знищення або відчуження зазначеного майна, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим клопотання слідчого є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000713 від 26 квітня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України задовольнити.
Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на вилучені під час добровільної видачі у потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , речей, а саме на: куртку чоловічу, камуфляжну з капюшоном, розмір ХЛ; брюки чоловічі, камуфляжні, розмір ХЛ; ремінь шкіряний чорного кольору.

Після проведення необхідних слідчих дій по вказаному матеріалу кримінального провадження, передати на відповідальне зберігання власнику (родичам) у передбаченому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1