У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2019 Справа №607/3716/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002609 від 06 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 1, 3 ст.190 КК України, із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: на земельну ділянку, площею 0,0273 га по АДРЕСА_1 , а також частку житлового будинку загальною площею 135,90 кв.м. та житловою площею 63,50 кв.м., по АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, з метою забезпечення збереження об`єкту за допомогою якого може бути відшкодована шкода. Розгляд даного клопотання просить здійснити в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, тобто без повідомлення ОСОБА_5 , для уникнення ризику його відчуження.

У судове засідання слідчий не з`явився, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням та доданими до нього матеріалами, приходить до наступного висновку.

Як вбачається із ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно зі ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчим суддею встановлено, згідно долученої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що ОСОБА_5 на праві приватної спільної чи часткової власності не належить майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме: земельна ділянка, площею 0,0273 га по АДРЕСА_1 , а також частка житлового будинку загальною площею 135,90 кв.м. та житловою площею 63,50 кв.м., по АДРЕСА_1 .

Таким чином, виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає до задоволення, оскільки подане слідчим клопотання із доданими до нього матеріалами не містить в собі будь-яких доказів, що частка майна на яке він просить накласти арешт належить саме ОСОБА_5 . Тому, оскільки в матеріалах кримінального провадження, яке знаходиться в суді, відсутні докази належності ОСОБА_5 права власності на частку у нерухомому майні, тому суд на даний час позбавлений можливості вирішити питання про накладення арешту.

Отже, клопотання слідчого про накладення арешту на майно необгрунтоване і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 93, 131, 132, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1