Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/730/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2019 м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0001309 від 30.03.2018 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовується тим, що у невстановлений час, в невстановленому місці у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 в особливо великих розмірах шляхом вчинення нападу на нього, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаний із проникненням у житло. З метою реалізації свого злочинного умислу, вони вирішили залучити інших співучасників для викрадення потерпілого та подальшого заволодіння його майном.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до особливо тяжкого, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.
23.11.2018 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.01.2019 р. включно.
17.01.2019 р. у кримінальному провадженні №0001309 від 30.03.2018 р. керівником Київської місцевої прокуратури № 7 продовжено строки досудового розслідування до трьох місяців.
Термін досудового слідства по кримінальному провадженню продовжено до п`яти місяців 23.02.2019 р. Водночас, строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 21.01.2019 р.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначивши про збільшення ризиків на сьогоднішній день.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував, додав, що вважає дане клопотання необґрунтованим, та просив застосувати до підозрюваного домашній арешт.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя враховує, що, дійсно, строк досудового розслідування постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 від 17.01.2018 р. було продовжено до трьох місяців, який, з огляду на положення ст. 219 КПК України спливає 23.02.2018 р.
Водночас, строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 21.01.2019 р.
Так, запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст. 131 КПК України, а його застосування здійснюється з метою забезпечення дієвості провадження.
Аналізуючи ризик, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд зважає на можливість ОСОБА_5 , усвідомивши невідворотність покарання, зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що, в свою чергу, призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки.
На ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення вказує те, що під час проведення обшуків помешкань підозрюваних частину викраденого майна не знайдено, а відтак, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити або спотворити викраденні речі з метою недоведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення та уникнення кримінальної відповідальності.
Більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених вище ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.
Обставини, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились досудовим розслідуванням не встановлено
Згідно ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).
Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані, на це вказує те, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки.
Згідно вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.
Отже, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує доведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до особливо тяжкого, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.
А відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду також на підстави продовження строку досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що є підстави для продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеному ризику.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001309 від 30.03.2018 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити;
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 лютого 2019 р. включно;
Ухвала слідчого судді діє до 21 лютого 2019 р. включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1