ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2018 року
м. Київ

справа № 463/836/16-к
провадження № 51-2659км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестюки Золочівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого статтею 119 Кримінального кодексу України (далі КК).
Обставини справи

1. За вироком Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджено за частиною першою статті 119 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
2. Суд визнав доведеним, що 7 червня 2016 року приблизно о 15:00 у дворі домогосподарства на АДРЕСА_1 ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на гужовій підводі, вилами скидав сіно. Під час суперечки, що виникла на ґрунті неприязних сімейних відносин, він кинув вилами в напрямку своєї дружини ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилася в приміщенні стодоли і нахилилася, щоб підняти сіно. Внаслідок влучання вил в голову потерпілій було заподіяно відкритої черепно-мозкової травми, від якої та померла на місці. Діяння ОСОБА_6 суд кваліфікував як убивство з необережності.
3. Апеляційний суд Львівської області ухвалою від 13 червня 2017 року залишив без змін вирок суду першої інстанції.
Вимоги і доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі прокурор просить на підставах, передбачених пунктами 1?2 частини першої статті 438 КПК, скасувати зазначену ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
5. На думку прокурора, апеляційний суд не дотримався положень статей 370, 419 КПК, належним чином не розглянув апеляційної скарги сторони обвинувачення, не дав умотивованих відповідей на викладені в ній доводи, залишив поза увагою допущене місцевим судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
6. Суть доводів скаржника зводиться до того, що, погодившись із висновками суду першої інстанції про необережний характер діяння ОСОБА_6 , апеляційний суд не дав належної правової оцінки наявним у справі доказам, які свідчать про умисел засудженого на позбавлення життя потерпілої. Аргументуючи свою позицію, прокурор наголошує на тому, що, кидаючи із значною силою гострими вилами у голову людини з відстані 3-х метрів, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та розумів про відсутність обставин, які могли б відвернути настання негативних наслідків. Таким чином, на переконання прокурора, засуджений діяв з непрямим умислом на вбивство, а це виключає притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з необережності.
7. Крім того, прокурор зазначив, що апеляційний суд безпідставно погодився з наявністю у засудженого пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття з огляду на неправдивість наданих ОСОБА_6 під час судового розгляду показань про те, що вила випадково вислизнули з його рук.
8 Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
9 Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 письмово повідомила Суду про можливість розгляду справи без її участі.
Оцінка Суду

10. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу належить задовольнити частково на таких підставах.
11. Згідно зі статтями 2, 7, 370, 404, 419 КПК при перегляді оспорюваного вироку апеляційний суд, дотримуючись засад кримінального провадження, зобов`язаний ретельно перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, з`ясувати, чи повно, всебічно та об`єктивно здійснено судове провадження, чи було у передбаченому вказаним Кодексом порядку здобуто докази обвинувачення, чи було їх оцінено місцевим судом із додержанням правил статті 94 КПК і чи правильно було застосовано закон України про кримінальну відповідальність. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, на яких її визнано необґрунтованою. Тобто у цьому рішенні слід проаналізувати аргументи скаржника і, зіставивши їх із фактичними даними, наявними у справі, дати на кожен із них вичерпну відповідь.
12. Суд апеляційної інстанції при перегляді вироку належно не виконав зазначених приписів закону і допустив суперечності у своїх висновках.
13. Як убачається з матеріалів провадження, не погодившись із вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій фактично заперечував законність перекваліфікації діяння ОСОБА_6 з частини першої статті 115 КК на частину першу статті 119 цього Кодексу і вважав, що зібраними у справі доказами доведено його винуватість в умисному вбивстві, у зв`язку з чим просив засудити обвинуваченого за цим кримінальним законом, призначивши покарання у межах санкції відповідної статті. Прокурор звертав увагу на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, установленим у судовому засіданні, а також на неврахування окремих доказів, здобутих стороною обвинувачення. Зокрема, сторона обвинувачення, посилаючись на свідчення неповнолітніх дітей засудженого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , стверджувала, що між подружжям виник конфлікт, який сформував у засудженого умисел на позбавлення життя потерпілої.
14. За наслідками апеляційного розгляду суд визнав вирок законним, а подану апеляційну скаргу необґрунтованою.
15. Проте суд апеляційної інстанції в ухвалі не навів докладних мотивів прийнятого рішення, не розглянув усіх доводів скаржника і переконливо їх не спростував. По суті залишилося без аргументованої відповіді твердження сторони обвинувачення про невідповідність висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, погодившись із встановленим судом першої інстанції фактом, що під час суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_6 із значним зусиллям умисно кинув вила в її сторону, апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений не передбачав можливості настання наслідків у виді смерті, хоча і міг їх передбачити. Разом із тим цей суд переконливо не спростував доводів в апеляційній скарзі про те, що засуджений хоча і не бажав, але свідомо припускав завдання його діями смерті потерпілій.
16. Також залишилися без правової оцінки суду аргументи апелянта щодо наявності конфлікту між обвинуваченим та його дружиною під час події з огляду на показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також висновок судово-психіатричного експерта від 13 липня 2017 року № 94.
17. Для вирішення питання про наявність чи відсутність у засудженого умислу на вбивство апеляційному суду слід було ретельно з використанням наданих законом процесуальних можливостей та з урахуванням положень статей 91, 94 КПК перевірити всі доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо кримінально-правової оцінки діяння засудженого і визначити з огляду на сукупність установлених обставин, чи свідчили дії останнього про те, що вила було кинуто ним прицільно з метою заподіяння потерпілій смерті. Однак апеляційний суд такої перевірки не здійснив і переконливо не спростував доводів прокурора в апеляційній скарзі.
18. Не міститься в ухвалі й умотивованих відповідей на доводи сторони обвинувачення щодо невідповідності вироку вимогам частини 3 статті 374 КПК в частині викладення обвинувачення за частиною першою статті 119 КК, визнаного судом доведеним.
19. Отже, рішення апеляційного суду з питання юридично-правової оцінки вчиненого засудженим суспільно небезпечного діяння проти життя та здоров`я особи також є сумнівним.
20. Допущені порушення закону є істотними, перешкоджають суду касаційної інстанції дійти безспірного висновку щодо правильності чи неправильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 .
21. За таких обставин ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною, мотивованою та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
22. Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати викладене, ретельно з використанням усіх процесуальних можливостей перевірити доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, а також інші його доводи в касаційній скарзі, дати на все вичерпну відповідь та ухвалити справедливе рішення, яке відповідатиме положенням статті 370 КПК.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3