Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2834/17
н/п 1-кп/490/577/2017
ВИРОК
Іменем України
08 листопада 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001117, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянкою України, раніше не судимою, незаміжньою, має повну загальну середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично без певного місця проживання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2017 року, близько 11 год. 40 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у супермаркеті "Сільпо", розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 98, помилившись коміркою для зберігання речей, до якої підійшов наявний в неї ключ від іншої комірки, та, виявивши у цій комірці майно ОСОБА_4 на загальну суму 3 547 грн., а саме жіночу сумку "Рlado" вартістю 450 грн., в якій знаходилися планшет "Dell" вартістю 2 500 грн, грошові кошти у сумі 117 грн. та кофта вартістю 480 грн., скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрала вказане майно ОСОБА_4 , з викраденим з місця вчинення злочину зникла та розпорядилася ним на власний розсуд.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, винною себе визнала повністю, та під час допиту повідомила, що дійсно навесні 2017 року, точної дати не пам`ятає, вранці, вона зайшла до приміщення супермаркету "Сільпо", розташованого у ТРЦ "Сіті-центр", що в районі перехрестя пр. Центрального і вул. Садової в м. Миколаєві, де в комірках для схову зберігає свої речі, оскільки не має певного місця проживання, щоб забрати свої речі. У неї був ключ, на якому висіла бірка з написаною на ній буквою чи то "6", чи то "9". Вона встромила цей ключ у замок комірки під № 6, вважаючи, що це та сама комірка, в якій вона залишила свої речі, і замок відкрився. Виявивши, що в цій комірці чужа сумка, вона вирішила її викрасти. Взявши сумку, вона вийшла з приміщення супермаркету. Пізніше оглянувши вміст сумки, вона виявила у ній планшет та грошові кошти у сумі близько 110 грн.. Це майно вона забрала собі, а сумку з іншими речами, що у ній були, викинула на смітник. Можливо у сумці іще була й кофта, про яку йдеться в обвинувальному акті, але вона на неї не звернула увагу і мабуть викинула разом із сумкою. У вчиненому щиро кається.
Крім власних показань обвинуваченої її вина у вчиненні злочину за обставин, наведених у формульовані обвинувачення на початку мотивувальної частини вироку, підтверджується показаннями допитаних у суді потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , а також письмовими доказами і відомостями, зафіксованими на відеозапису з камер внутрішнього спостереження супермаркету, що досліджені у судовому засідання.
Так, будучи допитаною судом, потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що навесні 2017 року (точної дати не пам`ятає), приблизно о 10 год., вона прийшла до супермаркету "Сільпо", що в ТРЦ "Сіті-центр", де працює. Свою сумку фірми "Пладо", в якій знаходилися планшет марки "Делл", грошові кошти у сумі близько 115 грн. і кардеган (кофта), а також інші дрібні речі, вона залишила у комірці № 6 для зберігання речей та пішла на робоче місце, а коли повернулася, виявила, що сумка з речами у комірці відсутня, у зв`язку з чим звернулася до поліції. Згодом, переглянувши відеозапис з камери внутрішнього спостереження вона побачила, як обвинувачена відчинила ключем ту комірку, в якій вона залишила свою сумку, і забрала цю сумку. Під час досудового розслідування слідчий їй пред`явив для впізнання брошку з металу золотистого кольору у вигляді латинської букви "V", яку вона впізнала як одну з двох таких, що були на викраденому кардегані, одна - у верхній його частині, друга - у нижній частині.
Допитаний судом свідок ОСОБА_6 повідомив, що він працює охоронцем у супермаркеті "Сільпо" в ТРЦ "Сіті-центр". Якось, приблизно півтора роки назад, він прийшов на роботу, і йому повідомили про крадіжку речей потерпілої з комірки для зберігання речей. Переглянувши відеозапис з камери внутрішнього спостереження він побачив, як обвинувачена, яку він раніше неодноразово бачив у приміщенні супермаркету, а також бачив її неодноразово біля сміттєвих баків, взяла з комірки сумку потерпілої і вийшла з нею на вулицю. Приблизно наступного дня біля сміттєвого баку, що поруч із супермаркетом, він зустрів обвинувачену і запропонував їй пройти до магазину, на що остання погодилася. Коли вони прийшли до супермаркету, він викликав поліцію і передав обвинувачену працівникам поліції, які приїхали за викликом.
Під час перегляду у суді відеозаписів з камер внутрішнього спостереження обвинувачена впізнала себе як особу, яка відкрила одну з комірок для зберігання речей та взяла сумку, яку до цього, судячи з відеозапису і пояснень потерпілої, до цієї комірки поклала остання.
З досліджених у суді заяви від 15.03.2017 та протоколу огляду від 15.03.2017 з фототаблицею до нього слідує, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції два ключі: один з брелоком магазину "Сільпо" із написом цифри "30", другий з брелоком магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " із написом цифри "9", а також дві брошки позолоченого кольору у вигляді латинської букви "V".
Наведені вище докази у сукупності не залишають сумнівів у доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, наведених у формулюванні обвинувачення на початку мотивувальної частини вироку.
Дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка - таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що вона вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, її особу, а саме те, що вона не має постійного місця проживання, є раніше не судимою та вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризуються негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, і веде бродячий спосіб життя, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує щире каяття обвинуваченої.

Враховуючи обставини вчинення злочину, те, що обвинувачена є особою похилого віку, і при цьому вперше в житті вчинила злочин середньої тяжкості (а це, у свою чергу, свідчить про те, що вчинення злочинів не є її типовою поведінкою), щиро покаялася у його вчиненні, суд не вважає запропоноване прокурором покарання у виді позбавлення волі строком на один рік таким, що відповідає особі обвинуваченої і тяжкості вчиненого нею злочину, навіть за умови, що прокурором запропоновано звільнити обвинувачену від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на один рік.

З огляду на наведене, а також на запевнення обвинуваченої, що вона сплатить штраф, якщо такий судом їй призначено, за рахунок пенсії, яку вона найближчим часом буде отримувати, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн..
Таке покарання відповідає особі обвинуваченої і тяжкості вчиненого нею злочину, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, що зберігаються у камері збереження речових доказів Центрального ВП ГУНП:

- ключ з брелоком від комірки зберігання речей № 30 супермаркету "Сільпо", слід повернути представнику цього супермаркету;

- ключ з брелоком від комірки зберігання речей № 9 магазину "Чистий дім", слід повернути представнику цього магазину;

- дві брошки у вигляді латинської літери "V", які є майном потерпілої ОСОБА_4 , слід повернути останній.

СD-R диск, з відеозаписами з камер відео спостереження супермаркету "Сільпо", який слідчим визнано речовим доказам, не є такими речовим доказам у розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України, а є засобами збереження електронної інформації, на яких збережено спеціально створені копії відповідних відеозаписів, тобто він підпадає під ознаки носія електронних документів (ч.ч. 1, 2 ст. 99 КПК України), та, відповідно, згідно правил, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 100 КПК України, має увесь час зберігатися в матеріалах кримінального провадження, що не потребує окремого процесуального рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй за цей злочин покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази, що зберігаються у камері збереження речових доказів Центрального ВП ГУНП:

- ключ з брелоком від комірки зберігання речей № 30 супермаркету "Сільпо" - повернути представнику цього супермаркету;

- ключ з брелоком від комірки зберігання речей № 9 магазину "Чистий дім" - повернути представнику цього магазину;

- дві брошки у вигляді латинської літери "V", які є майном потерпілої ОСОБА_4 - повернути останній.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: