г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1518/18
Номер провадження 1-кп/213/270/18
В И Р О К
Іменем України

15 листопада 2018 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0000505 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

1) 14.08.2002 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання був звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;

2)15.05.2003 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України до покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком від 14.08.2002 року у вигляді 6 місяців, і призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. 02.07.2005 року був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців;

3) 21.02.2006 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.71 КК України до покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком від 15.05.2003 року у вигляді 6 місяців, і призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. 16.05.2009 був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 11 днів;

4) 01.04.2010 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України до покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком від 21.02.2006 у вигляді 6 місяців, і призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. Був звільнений з місць позбавлення волі в зв`язку з відбуттям строку покарання;

5) 12.03.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання був звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки;

6) 18.08.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України до покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком від 12.03.2014 року і призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

7) 04.11.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання приєднано покарання за вироком від 18.08.2014 року і призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 7 місяців, 16.02.2018 року був звільнений з місць позбавлення волі в зв`язку з відбуттям строку покарання;

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000505, який надійшов до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу 31.05.2018 року, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, 28.04.2018 року приблизно о 13:00 годині, перебуваючи в гостях, в помешканні квартири АДРЕСА_3 , де мешкає його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачив телефон марки «Lenovo», модель «А706», чорного кольору, 1479,74 гривень, в якому знаходилася сім карта мобільного оператору «Київставр» № НОМЕР_1 , вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1560/18 від 22.05.2018 року становить 37,50 гривень. Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, цілком розуміючи характер своїх протиправних дій, повторно, умисно, з метою подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, під приводом здійснення дзвінків, попросив у потерпілого ОСОБА_5 вищезазначений мобільний телефон. При цьому, ОСОБА_3 , достовірно знав, що мобільний телефон ОСОБА_5 він повертати не буде. Після того як ОСОБА_5 дав свою згоду ОСОБА_3 взяти його телефон, останній шляхом зловживання довірою незаконно заволодів вказаним майном, та утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його в подальшому на свою користь, спричинивши своїми незаконними діями потерпілому" ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну" суму" 1517,24 гривень.

Органи досудового розслідування кваліфікували дії обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). вчиненому повторно.

Під час проведення досудового розслідування матеріальна шкода, заподіяна потерпілому ОСОБА_5 була повністю відшкодована. Оскільки всі матеріальні потреби задоволені, сторони кримінального провадження, а саме потерпілий ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , в службовому кабінеті №306 Інгулецького ВП КВП за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, 9б, уклали дану угоду про примирення.

Сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнивши останнього, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Претензій матеріального чи будь-якого іншого характеру потерпілий до обвинуваченого не має.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення, зміст угоди йому зрозумілий, підтверджує своє підписання даної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив всі обставини, викладені як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення, свою вину визнав у повному обсязі, просив угоду затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1,4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.12 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 травня 2018 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником адвокатом ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ:

-мобільний телефон фірми «Lenovo», модель «А706», чорного кольору, імей: НОМЕР_2 , імеі: НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_5 та знаходиться на його зберіганні /а.с.31,32 т.2/ - залишити потерпілому ОСОБА_5 ;
Матеріали кримінального провадження №0000505 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при ньому.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження виключно з підстав, передбачених частиною 4 статтею 394 КПК України, через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .