Справа № 461/9298/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/249/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/9298/18, за участю

скаржника ОСОБА_6

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, Прокуратури Львівської області та Служби безпеки України, визнання їх дій незаконними та зобов`язання Президента України вчинити певні дії.

Слідчий суддя відмовив у відкритті провадження оскільки питання про зобов`язання Президента України вчиняти будь-які дії не входить до повноважень слідчого та прокурора. А скаргу ОСОБА_6 подав на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: надати можливість пересвідчитись у тому, що наявні перед суддями матеріали відповідають наданим до суду; викликати суддю ОСОБА_1 й пересвідчитись, за тими чи ні матеріалами, що наразі знаходяться перед суддями апеляційної інстанції, вона діяла та чим викликана її переляканість; за результатами зроблених висновків прийняти відповідну ухвалу щодо визволення суддів з-під конвойного стану відморозків аВатова; скасувати ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження й направити до розгляду по суті у суд першої інстанції. У зв`язку з тим, що про роботу суду 22.12.2018 року не знав, а мав можливість потрапити до канцелярії лише 26.12.2018 року, просить визнати причину пропуску строку на оскарження поважною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді обґрунтована надуманими приводами, які не відповідають поданій скарзі та чинному праву, але свідчать про переляканість судді.

Зокрема: відмова у відкритті провадження не відповідає змісту скарги; визнання дій незаконними є складовою частиною зобов`язання вчинити дій, що до неї передує й не перешкоджає зобов`язанню; відмова від зобов`язання Президента України вчинити антитерористичну операцію суперечить фактичним обставинам масового вкриття злочинів так званими правоохоронними установами й ч.6 ст.9 КК України, яка передбачає застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли питання не регулюються положеннями Кодексу (у даному разі це ч.1 ст.2 про захист від кримінальних правопорушень у вигляді загального захоплення правоохоронних органів терористами).

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до положень ч.1 ст.370 КК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ухвала слідчого судді, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , відповідає визначеним в законі критеріям.

Так статтею 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Як вбачається з змісту скарги ОСОБА_6 , поданої до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова, в такій ставилися питання: витребувати від Галицького райвідділу поліції, прокуратури й УСБУ Львівської області роздруківки повідомлень та звіт про реагування; визнати бездіяльність означених установ незаконною; визнати означені установи захопленими москалівськими терористами; зобов`язати Президента України внести викладені у повідомленнях й Скарзі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань й організувати Антитерористичну операцію звільнення захоплених москалівських терористів державних споруд означених установ.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що жодна із зазначених вимог не може бути розглянута в порядку, визначеному Главою 26 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки скаргу ОСОБА_6 подав на бездіяльність не конкретного слідчого чи прокурора, а цілої установи, в такій також містяться вимого щодо зобов`язання Президента України вчинити певні дії, які не підлягають оскарженню до слідчого судді, що наділений повноваженнями лише на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З врахуванням наведеного доводи апеляційної скарги про необґрунтованість ухвали, невідповідність такої чинному законодавству, на думку колегії суддів, не відповідають дійсності, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Під час розгляду апеляційної скарги істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Оскільки даних про вручення ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді немає, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і такий підлягаю поновленню.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4