У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 ,підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України (кримінальне провадження № 0000128):

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , освіта загальна середня, не одруженого, раніше не судимого, -

Встановив:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .

В клопотанні зазначено, що 10.02.2019 року, близько 01:15 год., ОСОБА_3 , перебував в м. Кобеляки по вул. Дніпровській Кобеляцького району Полтавської області, поблизу дискотеки "Фабрика", де також, знаходився ОСОБА_6 , між якими виник конфлікт, який переріс в бійку, під час якої, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , дістав з кишені предмет з колюче-ріжучою поверхнею та наніс кілька ударів лезом невстановленого предмета, в область живота, обличчя та тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення з пошкодженням сальника, множинних різаних ран грудної стінки, черевної стінки, обличчя, тулуба. З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 , був доставлений до хірургічного відділення Кобеляцької ЦРЛ.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого ОСОБА_6 , в момент заподіяння, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Оскільки ОСОБА_3 на даний час являється військовослужбовцем за контрактом Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 але фактично у зв`язку з військовою службою мешкає в м. Клугино Башкирівка, Чугуївський р-н Харківська обл., тому, ОСОБА_3 у зв`язку з тяжкістю покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення знаходячись на волі може сховатися від органів досудового розслідування і суду за для уникнення такого покарання. Крім того він може ухилятися від слідства та суду, залишивши місце проживання та проходження військової служби, виїхати за межі району, області, України, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_3 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, матиме можливість знищити речові докази по кримінальному провадженню, які можуть бути здобуті в ході досудового розслідування, так як слідство і збирання по ньому доказів триває, а також висновків експертів та інших документів. Також може незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на свідків, потерпілого, експертів та спеціалістів, що призведе до зміни ними своїх показань або відмови від дачі показань під час досудового розслідування та розгляду справи у суді. Може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки він вчинив тяжкий злочини в стані алкогольного сп`яніння, під час чого проявив агресивність та безконтрольність, що дає підстави характеризувати його як особу, схильну до зловживання спиртними напоями та протиправної поведінки. Також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на момент досудового розслідування являється військовослужбовцем Збройних Сил України, який під час дії особливого періоду, може бути відряджений до зони проведення Операції об`єднаних Сил, де існують ризики його життю, у зв`язку з чим може бути не досягнуто мети кримінального провадження.

Застосування більш м`якого м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є недоцільним, оскільки не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні Прохає застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та не визначати розмір застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, який пов`язаний із застосуванням насильства.

Прокурор ОСОБА_2 , слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання та прохали обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснив, що у нього не було наміру наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , оскільки останній першим розпочав бійку, а він захищаючись, схопив предмет, який попався під руку і більше нічого не пам`ятає.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання складено формально та містить перекручені факти, наведені у клопотанні ризики є припущенням, підозрюваний не має наміру переховуватися від слідства, впливати на свідків, потерпілого. Прохав суд обрати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

ОСОБА_8 пояснив суду, що являється учасником бойових дій, очолює Кобеляцьку районну спілку воїнів АТО. Хоча особисто підозрюваного ОСОБА_3 не знає, однак поручається за виконання останнім покладених на нього обовязків. Крім цього ОСОБА_8 зобов`язався забезпечити явку обвинуваченого до органу дізнання, досудового слідства чи суду на першу вимогу.

ОСОБА_9 повідомив суду, що він являється депутатом Білицької селищної ради, головою Білицької селищної спілки воїнів АТО та прохає передати підозрюваного ОСОБА_3 під його особисту поруку.

ОСОБА_10 повідомив, що він знайомий з підозрюваним ОСОБА_3 та прохав передати останнього під його особисту поруку. Письмового зобов`язання про те, що він поручається за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язання за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не надав.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши клопотання, додані до нього матеріали, зобовязання щодо особистої поруки, заслухавши поручителів та роз`яснивши обов`язки поручителя і наслідки їх невиконання, передбачені п.3 ч. 5 ст.180 КПК України, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань, дійшов до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження № 0000128, 10.02.2019 р. о 01 год. 15 хв. з дискотеки «ФАБРИКА» до ЦРЛ в прийомне відділення доставлений громадянин ОСОБА_6 , з проникаючим ножовим пораненням черевної порожнини, яке йому наніс в ході бійки громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно протоколу обшуку житлового господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено речі та одяг підозрюваного ОСОБА_3 зі слідами РБК, які визнані речовими доказами (а.с. 6-9).

З протоколів допиту потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вбачається, що бійка у ОСОБА_6 виникла саме з ОСОБА_3 , який наносив потерпілому удари по тулубу та обличчю (а.с. 12-15, 21-26).

Відповідно до протоколу огляду від 10.02.2019 року в м. Кобеляки по вулиці Дніпропетровська Полтавської області, виявлено доріжку слідів РБК та взято зразки з поверхні снігового та асфальтового покриття (а.с. 16-19).

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_3 , якого 10 лютого 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_3 є умисним та тяжким.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Характер та фактичні обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_3 свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Згідно ст. 176 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобовязання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.

Дослідивши подані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заяви про передачу обвинуваченого під особисту поруку суд дійшов до таких висновків.

Так, згідно ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобовязання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобовязуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" зазначив, що при обранні такого запобіжного заходу, як особиста порука, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є депутатом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, а тому є такою, що заслуговує на особливу довіру.

Однак як встановлено в судовому засіданні особи, які бажають взяти ОСОБА_3 на поруку з ним не знайомі та ніколи не спілкувалися. Крім того, вони проживають у різних населених пунктах. Підозрюваний ОСОБА_3 являється військовослужбовцем і може перебувати не лише за місцем розташування військової частини, тому зв`язок з ним може бути утруденим.

При вирішенні питання можливості передачі ОСОБА_3 під особисту поруку суд вважає, що особиста порука є не достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та не виконати його процесуальні рішення, з огляду на наявність у нього статусу військовослужбовця та наявність в Україні непідконтрольних територій.

При прийнятті рішення суд також приймає до уваги надану захисником виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 88 та довідку військово- лікарської комісії від 24.01.2019 р. № 57 згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 12.01.2019 по 25.01.2019 та потребує звільнення від виконання службових обов`язків на десять календарних днів. Даний термін минув 3 лютого 2019 року. Суду не надано доказів щодо потреби у постійному нагляді лікарів з вузької спеціалізації, яку не можливо забезпечити в межах слідчого ізолятора та відмови в наданні такої допомоги.

За викладених обставин у сукупності, вважаю, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_3 є недостатнім.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись положеннями ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 331, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 12 квітня 2019 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя

Слідчий суддя