Справа № 204/3227/19
Провадження № 1-кс/204/1041/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000017 від 18 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2019 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000017 від 18 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що до Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 надійшов лист начальника Управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України про те, що під час моніторингу відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що будинок №5 по вул.Боброва у м.Дніпро є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради. 17.10.2018 року державний реєстратор Іларіонівської сільради Синельниковського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 зареєструвала право власності на приміщення №37 у вказаному будинку за громадянином ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.02.2002 року виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради. Таким чином є підстави вважати, що відбулось незаконне відчуження майна територіальної громади м.Дніпро на користь громадянина ОСОБА_6
18.02.2019 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за ознаками складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 19 жовтня 2018 року державний реєстратор виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 внесла в державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності (запис № 28446643), про право власності на приміщення АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданий 25.02.2002, видавник: Виконавчий комітет Красногвардійської районної ради. Свідоцтвом про право власності серія та номер: б/н, видане 25.02.2002, згідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно було змінено свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 10.03.1989, видавник: Виконавчий комітет Красногвардійської районної ради.
В свою чергу Архівним управлінням департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів ДМР в листі №03-44/П-89у від 18.04.2019 року повідомлено, що в архівному управлінні рішення Красногвардійської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська та її виконавчого комітету від 10.03.1989 № 1526 не існує, а засідання зазначеного райвиконкому 10 березня 1989 не відбувалось. Крім того, свідоцтво про право власності на житло від 25.02.2002 в архівному управлінні немає.
Згідно інформації, наданої Дніпропетровським міжміським БТІ 22.02.2019 року в листі №2461 зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради станом на 31.12.2012 року відсутні відомості про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення №37, загальною площею 61,8 кв.м, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Боброва, буд. 5.
Згідно до довідки КП «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР №3/858 від 25.04.2019 року, встановлено, що будинок АДРЕСА_2 був переданий на баланс КП «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР 01.01.2018, згідно рішення Дніпровської міської ради VII скликання №33/26 від 15.11.2017 зі змінами №48/31 від 25.04.2018, та по теперішній час перебуває на балансі КП «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР.
Враховуючи викладене, за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що за вказаних обставин та у вказаний спосіб невстановлені особи разом з ОСОБА_7 шахрайським шляхом підробили документи, після чого набули право на майно, яке знаходиться на балансі КП«ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР, а саме приміщення №37, будинку АДРЕСА_2 , чим спричинили КП«ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР матеріальні збитки. В діях вказаних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Разом з цим, слідством встановлено, що 06.04.2019 року проведено відчуження вказаного об`єкту нерухомості, а саме на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посвідченого 06.04.2019 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 , право власності на приміщення АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_8 .
Таким чином, є достатні підстави вважати, що приміщення 37, будинку АДРЕСА_2 є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч.2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту.
Враховуючи вищевикладене, у даному кримінальному провадженні виникла нагальна потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: приміщення 37, будинку АДРЕСА_2 з метою: запобігання ризикам знищення, втрати, пошкодження даного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню; забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Необхідність накладення арешту також обґрунтовуються тим, що вказане майно набуте злочинним шляхом може бути реалізовано третім особам з метою отримання грошових коштів від вказаного злочину.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, шляхом підроблення документів на підставі яких проводилась державна реєстрація права власності, у кримінальному провадженні обґрунтовано виникла необхідність у застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна.
В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч.3 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 18 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Зважаючи, що прокурором доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, а саме - приміщення 37, будинку АДРЕСА_2 , оскільки є підстави вважати, що незастосування заборони розпоряджатися нерухомим майном, може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою збереження речового доказу, яке перебуває у власності ОСОБА_8 , слід накласти арешт на вищевказане майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000017 від 18 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме - приміщення АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , із забороною розпоряджатися майном у будь-який спосіб.

Контроль за виконанням зазначеної ухвали покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.
Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1