Справа № 591/4366/18
Провадження № 1-кп/591/551/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2018 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000881 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 1. 06 квітня 2016 року Зарічним районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень. 2. 19 грудня 2016 року Зарічним районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням іспитового строку 3 роки, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується у повторному вчиненні відкритого викрадення чужого майна, а саме в тому, що 14 лютого 2018 року близько 17.00 години він, знаходячись в районі будинку 8 по вул. Прокоф`єва в м. Суми, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном з корисливих спонукань, діючи повторно, відкрито для оточуючих, ривком руки вирвав сумку у ОСОБА_6 , таким чином заволодівши мобільним телефоном вартістю 279,33 гривень, грошима в сумі 100 гривень, а також іншими речами, що не мають для ОСОБА_6 матеріальної цінності, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на суму 379,33 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно він вчинив його за наведених обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істиності їх позиції, крім того, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.
Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 в межах обвинувачення та вірності кваліфікації його дій, суд виходить з наступних міркувань.
Сторона звинувачення обґрунтовує та доводить кваліфікуючу ознаку дій обвинуваченого наданими та дослідженими в судовому засіданнями матеріалами, що характеризують особу ОСОБА_5 у вигляді копій обвинувальних актів, які перебувають на розгляді в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області, дати засідань по яким призначені на 07 грудня 2018 року, а на запит наведений суд повідомив інформацію про те, що в зазначені терміни наведені справи не можуть бути розглянуті судом.
Згідно одного з наведених обвинувальних актів, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 06 листопада 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який на думку прокурора відповідно до вимог кримінального законодавства утворює повторність для кваліфікації дій ОСОБА_5 по цьому провадженню (а.с. 133).
З таким твердженням сторони обвинувачення суд не може погодитись з огляду на наступне.
Так, дійсно, за приписами ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 186 КК України, дії особи можуть кваліфікуватись як повторні, незалежно від того чи була засуджена особа за попередній злочин, але ці питання суд може вирішити виключно одночасно розглядаючи в одному провадженні як обвинувачення за першим злочином (що утворює повторність) так і другий, який кваліфікується повторним, оскільки виключно встановивши наявність в діях особи складу злочину за першим діянням суд може кваліфікувати дії по другом звинуваченню як повторні. В нашому випадку відповідним підтвердженням може слугувати виключно вирок суду, який набрав законної сили, оскільки справи розглядаються окремо.
Наведена позиція суду узгоджується з п.п. 3, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки».
Виходячи з викладеного, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, а також перебування особи під вартою, неможливість впродовж найближчого часу розглянути справи, що перебувають в провадженні іншого суду (що підтверджується відповідним листом), на думку суду подальше відкладення судового розгляду призведе до невиправданого порушення прав особи, а тому, враховуючи недоведення прокурором належними та допустимими доказами такої кваліфікуючої ознаки в діях ОСОБА_5 як повторність, на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України правова кваліфікація дій обвинуваченого підлягає зміні, на ч. 1 ст. 186 КК України, яке суд і вважає доведеним прокурором (за ч. 2 ст. 186 КК України з огляду на викладені обставини обвинувачення не доведене в частині наявності кваліфікуючої ознаки).
Таким чином, факт скоєння ОСОБА_5 цього кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а правова кваліфікація його дій змінюється судом на ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, з корисливих спонукань, вчинив відкрите заволодіння чужим майном, яке належало потерпілій ОСОБА_6 , тобто скоїв грабіж, в чому його і належить визнати винуватим (ч. 1 ст. 186 КК України охоплюється звинуваченням ОСОБА_5 згідно обвинувального акту).
До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд відносить визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставинами ОСОБА_5 не вбачається.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є судимою особою, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, дітей не має.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, пом`якшуючі покарання обставини.

Враховуючи викладене та позитивні дані щодо особи обвинуваченого, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного корисливого злочину, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого та вчинення злочину судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише з призначенням покарання у виді позбавлення волі, встановленого санкцією ч. 1 ст. 186 КК України та визначенням остаточного покарання згідно вимог ст. 71 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази належить залишити в користуванні потерпілої.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому належить залишити без змін до набрання вироком законної сили, в зв`язку з продовженням існування заявлених раніше ризиків.
На підставі ст. 71, ч. 1 ст. 186 КК України, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2016 року у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання обчислювати з 24 липня 2018 року

Речові докази: мобільний телефон залишити в користуванні потерпілої.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 572 гривні.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1