Справа № 643/4977/19
Провадження № 1-кс/643/2012/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2019 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001636 від 29.03.2019 року за частиною другої статті 15 частиною четвертої статті 190 Кримінального Кодексу України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, розлучений, непрацюючого, з вищою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, який не зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі строком на 60 діб.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_5 вступивши з ОСОБА_7 , в злочинну змову, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом обману, відшукали квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тривалий час цією квартирою не користувався. Отримавши від невстановленої досудовим розслідуванням особи підробленого паспорту громадянина України (серія НОМЕР_1 , виданий 10.11.1998 Московським РВ ХМУУМВС України в Харківській області) на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, із вклеєною фотокарткою ОСОБА_5 , а також, свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.04.2014 зареєстроване в реєстрі за №6-277 на вказаної квартири за ОСОБА_8 державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 , та підроблене Свідоцтво про право власності на житло від 18.03.1998 реєстраційний № НОМЕР_2 про спільну власність квартири на ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_8 довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради №1056788 від 26.03.2019, при цьому, ОСОБА_5 у подальшому повинен укласти договір купівлі-продажу із добросовісним набувачем. Так, останні намагались отримати в результаті виконання злочинного умислу грошові кошти з продажу квартири та використати їх на власний розсуд.

Реалізуючи їх злочинний план спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, переслідуючи при цьому корисливу мету, 29.03.2019 приблизно о 18.00 год. ОСОБА_7 діючи у групі з ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , яка здійснює свою професійну діяльність в офісному приміщенні який розташований в будинку АДРЕСА_3 із наміром посвідчити договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 з добросовісним набувачем ОСОБА_12 та для посвідчення договору купівлі-продажу вказаної квартири, надали приватному нотаріусу ХМНО ОСОБА_11 вищеописані документи з ознаками підроблення.

Під час проведення розрахунку між ОСОБА_12 була передана сума грошей у розмірі 23000,00 доларів США, що по офіційному курсу національного банку України, складало 626 721,60 грн., ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вчинили всі дії, які вважали необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, проте свій злочинний намір до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11 було виявлено, що паспорт на ім`я ОСОБА_8 був з ознаками підроблення, у зв`язку з чим у посвідченні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 було відмовлено та викликано поліцію.

31.03.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другої статті 15, частиною четвертої статті 190 Кримінального Кодексу України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах..

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, ті факти, що останній вчинив особливо тяжкий злочин, за який Законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, не працює, немає постійного джерела доходу, у органа досудового розслідування є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та розгляду справи по суті у суді, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний до заявленого клопотання зауважень не мав.

Захисник посилався на необґрунтованість підозри.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: підозра ОСОБА_5 обґрунтована як його особистими показаннями, так і іншими доказами, долученими до клопотання у вигляді матеріалів кримінального провадження.

Як особистість ОСОБА_5 характеризується наступним чином: розлучений, офіційно непрацюючий, з вищою освітою, в силу ст. 89 не судимий, не зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, так і ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, підтвержують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання даним ризикам є очевидною, отже клопотання має бути задоволено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Беручи до уваги положення ч. 4, 5 статтею 182, пункту 5 частини другої статті 183 Кримінального процесуального Кодексу України, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, класифікацію кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 150 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 288150 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів до 22:05 години 27.05.2019 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22:05 години 29.03.2019 року .

Строк дії ухвали до 22:05 години 27.05.2019 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 288150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № 6674, банк отримувача Державна казначейська служба України, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року у справі № 643/4978/19 (провадження № 1-кс/643/2013/19) відносно ОСОБА_5 , до спливу терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Харківської установи виконання покарань (№ 27).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»________________2019 року.