УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/2860/19

Провадження №: 1-кс/755/3127/19

"02" травня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2019 за № 0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2019 у справі № 755/2860/19 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , із забороною права відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтоване тим, що 18.02.2019 прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 прийнято заяву від ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва ОСОБА_5 , який зловживаючи своїми повноваженнями вчинив неправомірні дії відносно ОСОБА_3 та надалі, за цим фактом Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 18.02.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

25.02.2019 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 755/2860/19 за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 накладено арешт на майно (квартиру) ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Саме кримінальне провадження стосується того, що у провадженні приватного виконавця ОСОБА_5 перебувало виконавче провадження ВП № 56485107 від 29.05.2018 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК», яке було розпочате з огляду на те, що 14.09.2017 Оболонським районним судом міста Києва по справі № 756/4844/17 прийнято заочне рішення, яким позов ПАТ «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі. Заочним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитом в сумі 35341,32 доларів США та судовий збір у розмірі 14 376,29 грн.

Разом з тим, 06.03.2019 Оболонський районний суд міста Києва задовольнив заяву ОСОБА_3 від 31.10.2018 про перегляд заочного рішення від 14.09.2017 на підставі якого 29.05.2018 приватним виконавцем ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження ВП № 56485107 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» (копія ухвали додається).

10.03.2019 ОСОБА_3 звернулась до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна та рахунків в банку відкритих на ім`я ОСОБА_3 , так як відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, у разі скасування рішення на підставі якого видано виконавчий лист.

12.03.2019 приватний виконавець ОСОБА_5 закінчив виконавче провадження та направив лист в ДП «СЕТАМ» про припинення продажу майна, а саме: двокімнатної квартири ОСОБА_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на яку у рамках кримінального провадження накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна ОСОБА_3 , у цей час, відсутні, оскільки скасовано заочне рішення на підставі якого був виданий виконавчий лист, а виконавче провадження у рамках якого проводилися електронні торги з продажу квартири закінчено (закрито) і відпала загроза відчуження майна ОСОБА_3 іншим особам.

Посилаючись на вищевикладене, просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2019 у справі № 755/2860/19 на майно з забороною відчуження та користування.

Позиція сторін

Сторони у судове засідання будучи повідомленими про нього, згідно положень ст. 135 КПК України, не прибули, від представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 , надійшла заява про розгляду клопотання у його відсутність, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26, 174 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, перейти до розгляду звернення по суті.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі фактичних обстаивн установлених з даного питання

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у цій ситуації, ОСОБА_8 власне і заявив таке клопотання, проаналізувавши, яке слідчий суддя, у порядку частини 1 указаної статті наведеного Кодексу, приходить до такого.

У даному випадку, в судовому засіданні встановлено, що арешт було накладено з метою регламентованою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, у світлі того, що органом досудового розслідування розслідується указане кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Разом з тим, в судовому засіданні установлено з даних звернення, що, на сьогодні, скасовано заочне рішення на підставі якого був виданий виконавчий лист, а виконавче провадження у рамках якого проводилися електронні торги з продажу квартири закінчено (закрито), тобто відпала загроза відчуження майна ОСОБА_3 іншим особам, що у своїй сукупності указує на те, що на сьогодні втручання у права та свободи володільця майна єдиним посиланням на мету збереження майна, як речового доказу, обґрунтувати, як дійсну та необхідну міру, не можливо.

Так, арешт майна є триваючим втручанням у право власності, - а іноді і в право на особисте та сімейне життя, - тому рішення, навіть правильне, яке встановлює арешт майна, може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували.

Це може потребувати зміни в режимі арешту майна і навіть його скасування.

Адже, питання арешту майна, а саме його накладення, скасування є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КК України).

Право власності на вказане майно ОСОБА_3 набуте у спосіб передбачений ЦК України.

Саме судове рішення від 25.02.2019, як правильне, яким встановлювався арешт майна, у цій ситуації, з часом втратило свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували.

Адже, зокрема, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, клопотання заявника підлягає задоволенню, а арешт скасуванню, як такий у подальшому застосуванні, якого відпала потреба.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя постановив :

клопотання задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2019 у справі № 755/2860/19 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , із забороною права відчуження та розпорядження, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою для безумовного виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15:40 год. 03.05.2019.

Слідчий суддя: ОСОБА_1