Справа № 713/2302/18
Провадження №1-кс/713/656/18
УХВАЛА
іменем України

18.12.2018 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 12.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, ст.204 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 12.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, ст.204 ч.1 КК України.

У клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: АЗС, яка розташована на території колишньої тракторної бригади в с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області та паливо, яке міститься в резервуарах зазначеної АЗС, яка була вилучена 13 грудня 2018 року ід час проведення огляду місця події, що в с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області та яке належить невстановленим особам.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадках передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Перевіривши матеріали, вважаю що клопотання подано в межах строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, однак підлягає поверненню прокурору, оскільки подано без додержання решти вимог ст.171 КПК України, а саме:

у клопотанні слідчого не зазначено, хто є власником автозаправної станції розташованої в с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, та відповідно не додано документів, які підтверджують таке право або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваними особами таким майном, а саме: приміщенням АЗС; земельною ділянкою, на якій розташована автозаправна станція; двома паливно-розподільними колонками;

відомості до ЄРДР за №0000050 від 12.12.2018 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.204 ч.1 КК України, внесено на підставі звернення ОСОБА_4 щодо реалізації неякісного палива на АЗС, яка розташована в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, натомість слідчий просить накласти арешт на АЗС та паливо, яке розташоване на території колишньої тракторної бригади в с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області;

у клопотанні не зазначено обґрунтування накладення арешту на все пальне, яке знаходиться у резервуарах зазначеної АЗС;

у клопотанні не зазначено, контактні телефони, інші засоби зв`язку власників тимчасово вилученого майна, що унеможливить їх виклик до суду для розгляду зазначеного клопотання у строки, передбачені ч.1 ст.172 КПК України;

відомості до ЄРДР внесено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.204 ч.1 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, однак до матеріалів клопотання не долучено постанову процесуального прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування.

Додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, належним чином не завірені.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення у відповідності до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Крім того з наданих слідчим матеріалів вбачається, що у кримінальному провадженні про підозру нікому не повідомлено, а отже, в даному випадку слідчий просить накласти арешт на майно третіх осіб.

Відповідно що ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Отже, з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи може звернутись виключно прокурор.

У даному випадку, в порушення положень ст.64-2 КПК України, з таким клопотанням звернувся слідчий.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-172, 309 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 12.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, ст.204 ч.1 КК України - повернути прокурору Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 для усунення недоліків, встановивши строк у 72 години для їх усунення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1