Справа № 149/1944/17
Провадження №1-кп/132/111/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2019 м.Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря: ОСОБА_2 ;
прокурора: ОСОБА_3 ;
захисника: ОСОБА_4 ;
захисника: ОСОБА_5 ;
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 20.02.2017 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подорожня Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня загальна, не працюючого, раніше не судимого, не депутата -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
із обвинувального акту та угоди про визнання винуватості слідує, що в ніч з 19.02.2017 на 20.02.2017 ОСОБА_6 , перебуваючи біля домогосподарства АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого протиправного діяння та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав болгарку «Stern» вартістю 696,60 грн., водяний насос «Ручеек» вартістю 709, 20 грн. та електродриль «Povertek» вартістю 549 грн., а всього на загальну суму 1954,8 грн.

У подальшому із викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1954,8 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна крадіжка, поєднана з проникненням у житло.

Повторно, 06.04.2017 приблизно о 00:20 ОСОБА_6 , перебуваючи біля домогосподарства АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого протиправного діяння та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до приміщення гаража, звідки таємно викрав автомийку «Stihl RE 108» вартістю 5 640 грн. (п`ять тисяч шістсот сорок) гривень.

У подальшому із викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 5 640 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

18.12.2018 року, між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 було досягнуто угоду про визнання винуватості, згідно якої вони дійшли згоди щодо врегулювання кримінального провадження шляхом використання права передбаченого ст.ст. 468, 469, 472 КПК України та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Істотними обставинами для даного кримінального провадження є: повне і безумовне визнання винуватості ОСОБА_6 .

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК та КК України та просив дану угоду затвердити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання і вирішити інші, передбачені угодою питання.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надали суду заяви у яких вони надали дозвіл прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_6 та просили суд здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що до обвинуваченого будь яких претензій майнового характеру не мають.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним на відповідність вимогам, встановленим ст. 472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди, виходячи з наступного.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України згідно ч. 2 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Прокурор та обвинувачений добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону. Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, ч. 2 ст. 473 КПК України, а прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд у ході розгляду угод перевіряє їх на відповідність вимогам, встановленим ст.ст. 471, 472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення або визнання вини.

Відповідно до пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Відтак, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався, та на даний час таке клопотання від прокурора не надійшло.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Витрати на проведння експертизи покласти на ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 371, 374,394,395, 468, 469, 472, 473- 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

угоду про визнання винуватості укладену 18.12.2018 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та овинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнти винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити від призначеного покарання, якщо ОСОБА_6 протягом 2 (двох) років іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України у вигляді повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на проведення судових товарознавчих експертиз № 413 від 24.04.2017, № 496 від 15.05.2017 № 497 від 15.05.2017, № 500 від 16.05.2017 в сумі 1581,92 грн. в дохід держави.

Речові докази: автомийка «Stihl RE 108», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити у останнього; болгарка «Stern», електродриль «Povertek»- знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити у останнього.

Запобіжний захід не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності з вимогами ч.3 ст. 394 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1