Справа № 129/2943/18
Провадження по справі № 1-кп/129/489/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000073 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівка Могилів-Подільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в. АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні неповнолітня дитина, військовослужбовця, учасника бойових дій, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

Встановив:

Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 призначений наказом її командира на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи цієї військової частини, всупереч ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з сімейних мотивів та метою ухилення від військової служби для надання допомоги неповнолітній дочці та хворій матері, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 05.03.2018 р. без поважних причин вчасно не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , та на заробітках в м. Києві, до 25.10.2018 р. - дня з`явлення до військової прокуратури.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно без поважних причин на військову службу військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 призначений наказом її командира на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи цієї військової частини, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з метою ухилення від військової служби за сімейними обставинами, - необхідністю надання допомоги неповнолітній дочці та хворій матері, вирішив ухилитися від військової служби і 05.03.2018 р. без поважних причин вчасно не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , та на заробітках в м. Києві, до 25.10.2018 р. - дня з`явлення до військової прокуратури.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 .С, сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, посередні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, його участь у бойових діях, відсутність судимості.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст.69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий стосовно ст.12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч.4 ст.407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, і з застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100,00 грн.).

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: