Справа №522/9677/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
За участі прокурора - ОСОБА_3 ,
Заявника - ОСОБА_4 ,
розглянувши заяву представника ТОВ «Автотехцентр» адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2018 року, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ТОВ «Автотехцентр» адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2018 року по справі №522/9677/18 частково задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" - ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні №000205 від 01.07.2015. Зобов`язано слідчого СУ ФР ГУ ДФС України в Одеській області у кримінальному провадженню № 0000205 прийняти рішення в порядку ст. 283 КПК України з дотриманням розумних строків.
Представник ТОВ "Автотехцентр" адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із заявою про роз`яснення вказаного рішення, в частині, які саме строки вважати розумними.
У судовому засіданні прокурор заперечив проти роз`яснення рішення вказавши, що воно є зрозумілим.
Заявник просив задовольнити його заяву.
Слідчий суддя, розглянувши заяву про розяснення судового рішення, прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно із положеннями викладеними в п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя, в порядку передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя при прийнятті заяви до провадження виходить із вищевикладеного та вимог ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до яких, у випадках коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Аналіз вищезазначених норм, дає слідчому судді право, прийти до висновку, що вказана заява підлягає прийняттю до розгляду, оскільки вона стосується питання щодо дотримання законності та верховенства права під час кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
За змістом викладеної норми закону роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю неоднакового тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.
Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова. Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності. Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали або вироку, містяться у ст. 372 і 374 КПК.
Рішенням суду, яке підлягає роз`ясненню, слідчим суддею ухвалено необхідність зі сторони органу досудового розслідування проведення та закінчення досудового розслідування у розумний строк.
У ст. 28 КПК України, зазначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч. 1 ст. 6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.
Крім того, з аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).
У своєму рішенні Венгерський проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (див., серед багатьох інших, рішення у справі "Пелісьє і Сассі проти Франції" ( 980_398 ) (Pelissier and Sassi v. France), [GC], N 25444/94, п. 67, ECHR 1999-II). Далі Суд вказує на те, що обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю і що положення статті 6 ( 995_004 ) покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинувачуваної особи в стані невизначеності щодо своєї долі (див. справи "Нахманович проти Росії" (Nakhmanovich v. Russia), N 55669/00, п. 89, від 2 березня 2006 року, та "Іванов проти України" (974_136 ) (Ivanov v. Ukraine), N 15007/02, п. 71, від 7 грудня 2006 року).
У своєму рішенні №3-рп/2003 від 30 січня 2003 року, Конституційний Суд України, вказав, що поняття "розумний строк досудового слідства" є оцінним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину… Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено в ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В той же час, при роз`ясненні судового рішення слідчий суддя (суд) не вправі виходити за межі судового рішення, яке роз`яснюється. Так, при розгляді скарги, слідчий суддя зобов`язав слідчого СУ ФР ГУ ДФС України в Одеській області у кримінальному провадженню № 0000205 прийняти рішення в порядку ст. 283 КПК України з дотриманням розумних строків.
З урахуванням вище викладеного, позиції прокурора, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що метою забезпечення однакового застосування норм права, та унеможливлення варіантності виконання судового рішення, необхідно роз`яснити ухвалу від 18.06.2018 року, виключно в тих межах, в яких вона була постановлена.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2, 3, 7-9, 318-380 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
Заяву представника ТОВ «Автотехцентр» адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2018 року - задовольнити.

Роз`яснити ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2018 року по справі №522/9677/18:

Вказаним судовим рішенням Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" - ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні №000205 від 01.07.2015- задоволено частково.
Зобов`язано слідчого СУ ФР ГУ ДФС України в Одеській області у кримінальному провадженню № 0000205 прийняти рішення в порядку ст. 283 КПК України з дотриманням розумних строків.
Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора відділу прокуратури Одеської області, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
В іншій частині заява, задоволенню не підлягає.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1

08.11.2018