Справа № 487/8470/18
Провадження № 1-кс/487/17/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2018 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 07.12.2018 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 382, 366 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 07.12.2018 року він звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві із заявою про вчинення слідчим Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 злочинів, передбачених статтями 382, 366 КК України. 14.12.2018 року він отримав лист, в якому повідомлено про невнесення відомостей про повідомлені ним вчинені кримінальні правопорушення. Вважає, що відомості про вчинені злочини не внесені до ЄРДР в результаті порушення вимог кримінального-процесуального законодавства.

Заявник скарги в судовому засіданні скаргу підтримав, просив про задоволення скарги.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що вона не містить обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

07.12.2018 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим в м. Миколаєві, заяву ОСОБА_3 від 07.12.2018 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 382, 366 КК України та зареєстровано за вхідним №19.

Зазначені відомості, в порушення ст. 214 КПК України, до ЄРДР не внесені, про що повідомлено ОСОБА_3 листом від 07.12.2018 року, в якому зазначено, що подане ним звернення за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення злочину.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_3 містить короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, тобто містить відомості, достатні для внесення до ЄРДР (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Розглядаючи вказану заяву, органом досудового розслідування не враховано, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.

Крім того, нормами КПК України не передбачено іншого порядку перевірки обставин викладених у заяві, повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення, окрім як проведення досудового розслідування, яке, відповідно до ч.2 ст. 214 КПК України, розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. А, виходячи із загальних засад кримінального провадження - всебічність, повнота та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження є обов`язком прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, встановити наявність або відсутність події кримінального правопорушення, встановити наявність чи відсутність в діянні складу кримінального правопорушення можливо лише шляхом здійснення досудового розслідування у встановленому законом порядку.

Разом з тим, вірним є висновок органу досудового розслідування щодо відсутності достатніх даних про вчинення злочину передбаченого ст. 366 КК України.

Так, в заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 посилається на службове підроблення слідчим рапорту.

Відповідно до чинного законодавства обов`язковою ознакою службового підроблення є його предмет офіційний документ. Для того, щоб той чи інший акт був визнаний документом та мав статус офіційного, він повинен відповідати певним ознакам, а саме: документ повинен містити певну інформацію, така інформація має бути зафіксована у тій чи іншій формі і мати певні реквізити, які передбачені законом чи іншим нормативним актом, інформація повинна бути зафіксована на відповідному носії з метою її зберігання, використання або розповсюдження, документ має бути складений, засвідчений, виданий чи розповсюджений службовою особою від імені державних органів, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, а також підприємств, установ чи організацій.

Офіційним, згідно примітки до ст. 358 КК України, є лише такий документ, що містить інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності.

Натомість, рапорт складений слідчим, не містить відповідних реквізитів, передбачених законом чи іншим нормативним актом. Крім того, він носить виключно інформаційний характер, тому інформація, яка зазначена в ньому не впливає на зміст фактів, які мають юридичне значення, суть і правильність прийняття відповідного рішення. Складання цього рапорту не породило та не було здатно породити наслідки правового характеру.

Таким чином, зазначений рапорт не є офіційним документом, оскільки не відповідає визначенню поняття «офіційний документ», яке міститься в примітці до ст. 358 КК України, а тому заява ОСОБА_3 не містить відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку що скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити в частині зобов`язання внести до ЄРДР відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а в іншій частині відмовити.

Керуючись ст. ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати керівника органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_3 від 07.12.2018 року (вх..№19), в частині відомостей про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 382 КК України.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 366 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні скарги може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1