Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/346/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2018 за № 0007416, питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню неповну освіту, неодружений, не працює, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники кримінального провадження: потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою підготовчого судового засідання від 12.11.2018, а в подальшому ухвалою суду від 09.01.2019, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.03.2019 включно.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 09.03.2019 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_4 , думку якої підтримала потерпіла ОСОБА_6 , вважала за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечив щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 з тих підстав, що прокурором не наведено та не надано доказів того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Такий ризик як вплив на потерпілу, на даний час відпав, оскільки потерпіла вже допитана судом. Щодо вчинення нових злочинів його підзахисним, то забезпечити унеможливлення такого ризику може цілодобовий домашній арешт. До того ж, докази, які вже досліджені судом, є неналежними та недопустимими. За таких обставин, просив змінити запобіжний захід ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його особливостей та конкретних обставин. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на принцип презумпції невинуватості, переважають правило про забезпечення права на свободу, закріплене в ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, висунута обвинуваченому ОСОБА_3 підозра (обвинувачення) у вчиненні злочину, що йому інкримінується, обґрунтована прокурором і матеріали кримінального провадження на даний час не спростовують вказаних висновків суду.

Крім того, суд вважає, що на даний час продовжує існувати ймовірність таких ризиків як ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_3 у провину носять суспільно небезпечний характер.

Також залишається велика ймовірність того, що ОСОБА_3 зможе незаконно впливати на свідків, які на даний час не всі недопитані судом, а також перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадження під час судового провадження і на це вказують, зокрема, такі обставини як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному злочині.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, утриманців не має, пільгами не користується, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою. Дані обставини суд оцінює виключно у сукупності з іншими наведеними вище даними.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний та продовжений стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових злочинів (кримінальних правопорушень).

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182 та ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді тримання під вартою залишити без змін та продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 травня 2019 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці, тобто до 02 травня 2019 року включно, обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1