Справа № 456/3434/18
Провадження № 1-кп/456/367/2018
УХВАЛА

судового засідання

15 листопада 2018 року місто Стрий

колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Стрий клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
в присутності обвинуваченого: ОСОБА_5 , -

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ,, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ухвали колегії суддів Стрийського міськрайонного суду, кримінальне провадження призначено до судового розгляду та відносно ОСОБА_5 , було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 25 листопада 2018 року однак, судове провадження по даній справі не закінчено.
Згідно вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого та вказав, що ризики передбачені ст..177 КПК України залишилися, зокрема обвинувачений ніде не працює, неодружений, на утриманні дітей немає. Крім того, по справі не допитані свідки і обвинувачений може на них впливати.
Обвинувачений ОСОБА_5 ,, заперечив проти продовження запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_8 ,, в задоволенні клопотання заперечила та подала клопотання про застосування до підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки слідством не здобуто доказів вчинення даного правопорушення саме обвинуваченим оскільки, прямих доказів вчинення злочину саме обвинуваченим немає, а наявні докази не дозволяють зробити однозначний висновок про вину обвинуваченого.
Суд, заслухавши думку прокурора, який просить продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, обвинуваченого та захисника, які заперечили у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні даного клопотання, потерпілі підтримали клопотання прокурора тому, суд приходить до наступного висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у провадженні, які на даний час не допитані, з метою зміни ними показань, а також узгоджувати свої показання з їхніми показаннями, надавати цим особам поради з врахуванням відомих їм обставин справи, а також схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор та потерпілі просять відмовити в задоволенні клопотання захисника.

В задоволенні клопотання захисника про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити оскільки, судом не допитано жодного свідка по справі, не допитані потерпілі та не досліджені докази по справі на які посилається захисник, а відтак суд не може на даному етапі оцінити їх.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 331 КПК України суд,
ухвалив:
Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_5 , продовжити строк тримання під вартою - з 15 листопада 2018р. по 13 січня 2019 року.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 , та скерувати начальнику Львівському УВП №19 УДПтС України у Львівській області для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3