КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1788/2019 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 199 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, обґрунтованість підозри та ризиків, які зазначені у клопотанні прокурора, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Не погодившись з таким рішенням суду, адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку дії тримання під вартою їх підзахисного та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання. На думку захисту ухвала слідчого судді є незаконною, судове рішення ухвалено незаконним складом суду, зокрема порушення ч.3 ст. 35 КПК України щодо визначення судді-доповідача. Висновки про обґрунтованість підозри, наявність ризиків передбачені ст. 177 КПК України не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтується на припущеннях. Наголошують на тому, що підозра у вчиненні злочину, про які повідомлено ОСОБА_8 є передчасною та необґрунтованою, оскільки ґрунтується на суперечливих доказах, у даному кримінальному провадженні жодна особа не визнана потерпілою в порядку ст.. 55 КПК України, жодній особі не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Крім того адвокати вказують на те, що під час розгляду клопотання про продовження строку триманні під вартою слідчим суддею не було дотримано вимог ст. 199 КПК України та ст.ст. 178, 194 КПК України, слідчий суддя не врахував стан здоров`я їх підзахисного та взагалі не розглядав можливості застосування інших запобіжних заходів. Також апелянти звертають увагу на визначений слідчим суддею розмір застави їх підзахисному, який є завідомо для нього непомірний та необґрунтований (не відповідає майновому стану), не узгоджується з положеннями ч.4 ст.182 КПК України. При цьому сторона захисту зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що у справі відсутні будь які ризики в поведінці їх підзахисного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого судді скасувати, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування про продовження дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке розслідується, виклад обставин, що дають підстави підозрювати останнього, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження. Зокрема, підозра щодо причетності ОСОБА_8 до вчиненого кримінального правопорушення ґрунтується на протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , протоколу огляду та вручення грошових коштів, протоколами обшуків, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відео контроль особи) та інших протоколах слідчих дій і документах, зібраних під час досудового розслідування.
Викладене вище спростовує доводи апелянтів щодо безпідставності підозри ОСОБА_8 до причетності до даного кримінального правопорушення.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії обраного раніше запобіжного заходу та з урахуванням виняткової складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих дій, виникла необхідність в продовженні строку дії.
При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою слідчим суддею перевірені доводи клопотання органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час. Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, як зазначив слідчий суддя та на які посилався орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідка.
За таких обставин доводи захисту, про те, що суд не розглядав можливості застосування інших запобіжних заходів є непереконливими.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, наслідки кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині, є необґрунтованими.
Посилання сторони захисту на незадовільний стан здоров`я їх підзахисного на думку колегії суддів є непереконливими, так як наявність захворювань, які б вказували про неможливість утримання підозрюваного під вартою, встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Такі дані у матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до ст. 49 Конституції України, підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи місця тримання.
Доводи адвокатів про те, що судове рішення ухвалено незаконним складом суду є непереконливими, оскільки дані висновки спростовуються матеріалами провадження, зокрема, протоколом автоматичного визначення слідчого судді, який відповідає вимогам ст..35 КПК України.
ч.5 ст. 182 КПК України надає суду право призначити заставу в розмірі більше ніж 300 мінімальних заробітних плат, однак суд повинен належним чином обґрунтувати в ухвалі виключність обставин прийняття такого рішення.При цьому колегія суддів зважує на ту обставину, що продовжуючи дію обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання слідчий суддя визначив ОСОБА_8 завідомо непомірний розмір застави з огляду на наявне у підозрюваного та у його родичів майна. Разом з тим, строк дії ухвали закінчився і в даний час діє інша ухвала слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4