Справа № 520/9954/18
Провадження № 1-кп/520/998/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001318 від 23.05.2018 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

21.05.2018 року о 23:00 год., неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , діючи умисно та з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Meizu M5» в корпусі чорного кольору, вартістю 3 699 грн., в якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone», вартістю 33 грн., на рахунку якої не перебувало грошових коштів, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3 732 грн.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 21.05.2018 року приблизно о 23:00 год., знаходячись в кв. АДРЕСА_2 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Meizu M5», с сім-картою «Vodafone», після чого з місця вчинення злочину зник.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде скоювати кримінальних правопорушень. Просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Також неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що не офіційно працює, має власні грошові кошти, матеріальну шкоду відшкодував в повному обсязі.

Беручи до уваги, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту неповнолітнього обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання неповнолітнього обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою, а також думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру на має, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді штрафу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю потерпілому, згідно гарантійної розписки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .