УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні на підставі статті 331 КПК України, головуючий поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти продовження тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, встановив наступне.

Як випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0003946 від 8 листопада 2017 р. до обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2017 р. застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 14 листопада 2017 р. до 12 січня 2018 р. включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Встановлено заставу 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 16 000,00 грн.

В подальшому строк тримання під вартою продовжувався на підставі ухвал суду.

Наразі, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлений ухвалою суду, спливає 20 січня 2019 р.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що ОСОБА_4 , згідно обвинувальних актів, обвинувачується у вчиненні середніх та тяжких злочинів, дані про його особу, вік та стан здоров`я, сімейний, майновий стан, відсутність постійного місця роботи, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується, відсутність документів, які би підтверджували наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків. Крім того, раніше ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини. Останній раз, Апеляційним судом Запорізької області його було засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, щодо ОСОБА_4 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, стороною захисту не надано.

За таких обставин, суд вважає виправданим застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про особу обвинуваченого.

Оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 15 січня 2019 р. до 15 березня 2019 р. включно, на умовах, встановлених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2017 р., з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, та можливістю внесення застави 10 (десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 15 січня 2019 р.

Повний текст ухвали оголошений 17 січня 2019 р. о 9 годині 05 хвилин.

Суддя ОСОБА_1