Єдиний унікальний номер:448/351/18
Провадження № 1-кп/448/83/18
У Х В А Л А

14.11.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

та її захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченої від посади в рамках кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 подане письмове клопотання про продовження строку відсторонення від посади обвинуваченої ОСОБА_4 , просить відсторонити обвинувачену ОСОБА_4 від посади заступника директора ТзОВ «Богдан» строком на 60 діб. Клопотання прокурор мотивує тим, що обвинувачена ОСОБА_4 працює на посаді заступника директора ТзОВ «Богдан»; перебування обвинуваченої на вказаній посаді сприяло вчиненню нею кримінального правопорушення; така обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з корупцією, який був вчинений нею у період виконання службових обов`язків з корисливих мотивів; її дії, як і сама обвинувачена як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку; обвинувачена, перебуваючи на посаді під час проведення судового розгляду може намагатися вплинути на свідків, з метою змінити показання, перешкоджати встановленню істини з метою зменшити свою участь у вчиненні кримінального правопорушення або уникнути відповідальності за скоєне, а також вчиняти інші протиправні діяння. Вважає, що припинення та запобігання в подальшому протиправній поведінці обвинуваченої ОСОБА_4 щодо перешкоджання кримінальному провадженню не можливе без відсторонення її від займаної посади.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене ним клопотання. Вказав, що ним допущено технічну описку та його клопотання слід розцінювати як клопотання про обрання обвинуваченій заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади, а не про продовження їй строку відсторонення від посади. Також зазначив, що у нього відсутні докази на підтвердження мотивів заявленого клопотання, в тому числі докази «тиску обвинуваченої на свідків», клопотання скоріше ґрунтується на припущеннях, однак з метою запобігання в подальшому протиправній поведінці обвинуваченої ОСОБА_4 щодо перешкоджання кримінальному провадженню просить таке задовольнити.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаного клопотання. Вважає клопотання прокурора безпідставним, необґрунтованим та таким, що ґрунтується лише на самих припущеннях. Зазначив, що прокурором не зазначено та не подано жодного доказу на підтвердження фактів, які свідчать про існування зазначених ним ризиків та наявності у обвинуваченої можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади. Крім того, покликався на ту обставину, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.12.2017р. до обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді взяття під варту та визначено їй заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. При цьому у разі внесення застави на ОСОБА_4 судом покладено ряд обов`язків, в тому числі утриматися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні та будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом. В подальшому обвинуваченою ОСОБА_4 внесено заставу у визначеному розмірі та вона вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави. Порушення ж обвинуваченою вказаних в ухвалі слідчого судді обов`язків може бути підставою для звернення застави в дохід держави. Вважає, що застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді застави та наявність таких обов`язків, покладених на обвинувачену, є належним заходом забезпечення даного кримінального провадження та належної поведінки обвинуваченої в ході судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника. Ствердила, що не спілкується зі свідками та іншими учасниками даного кримінального провадження, у жодний спосіб не перешкоджає та не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню. Просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про відсторонення її від посади.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглядаючи питання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади обвинуваченої ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.131 КПК України відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження.

Статтею 154 КПК України передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Спеціальними умовами відсторонення від посади є: наявність в особи процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого; перебування його на посаді.

Слід також зазначити, що відсторонення від посади це тимчасове, вимушене недопущення особи, яка перебуває у певних службових відносинах з органами державної влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, до виконання своїх функціональних обов`язків з підстав і в порядку, передбачених КПК України.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, в тому числі і відсторонення від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватись виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно норм ч.1 ст.157 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слід зазначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбачає доведення в сукупності фактів, які свідчать про існування таких ризиків та наявності у обвинуваченого можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.

Відповідно до ч.2 ст.157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Частинами 3 та 5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при відстороненні від посади (п.4 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати докази обставин, на які вони посилаються.

Будь-яких доказів того, що обвинуваченою ОСОБА_4 здійснюється вплив на свідків або обвинувачена іншим чином перешкоджає або має намір перешкодити кримінальному провадженню суду не надано. Навпаки самим прокурором в судовому засіданні стверджено, що заявлені ним ризики і підстави ґрунтуються на припущеннях. Суд вважає, що такий захід забезпечення кримінального провадження не може буде застосований виключно з метою усунення сумнівів щодо можливості використання обвинуваченою своєї посади з метою перешкоджати кримінальному провадженню без належного обґрунтування та підтвердження відповідними доказами достатніх правових підстав, передбачених ст.157 КПК України.

Також суд враховує те, коли саме прокурор звернувся з клопотанням про відсторонення обвинуваченої від посади. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ні в ході досудового розслідування, ні на стадії підготовчого провадження в суді таке клопотання не заявлялось, що в свою чергу, як вважає суд, свідчить про те, що підозрювана (обвинувачена) ОСОБА_4 не вчиняла будь-яких «компрометуючих» або протиправних дій, які б зумовили потребу в обранні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, суд бере до уваги те, що обвинуваченою ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.12.2017р. внесено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На даний час обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави та на неї зазначеною ухвалою слідчого судді покладено ряд обов`язків, в тому числі обов`язок щодо утримання від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні та будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом. Наявність такого запобіжного заходу як застава з покладенням на обвинувачену відповідних обов`язків, як вважає суд, забезпечує дане кримінальне провадження та забезпечуватиме належну поведінку обвинуваченої в ході судового розгляду.

Враховується і те, що у випадку відсторонення обвинуваченої ОСОБА_4 від посади, вона фактично позбавлятиметься можливості заробляти собі на життя та працювати на посаді, яку вона вільно обрала та на яку вільно погодилася.

Слід також зазначити, що заходи забезпечення у кримінальному провадженні не повинні обмежувати права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

За таких обставин, суд приходить до переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, що прокурором у судовому засіданні не доведено необхідності обрання такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади з метою припинення та/або запобігання протиправній поведінці обвинуваченої ОСОБА_4 , яка, перебуваючи на посаді, може впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 154-157, 333, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора про відсторонення від посади обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 12.07.2017 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1