Справа № 206/5155/18
Провадження № 1-кп/206/385/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000283 від 19.03.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, має неповну середню освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 24.03.2015 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 186, ст. 104,
ст. 76 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком1 рік;
- 29.05.2015 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання строком 6 місяців за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2015 року, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
- 05.08.2015 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання строком 6 місяців за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2015 року, до відбування покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 24.04.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільнити з іспитовим строком 3 роки;
- 25.06.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання у вигляді іспитового строку 3 роки за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2018 виконувати самостійно;
- 02.08.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2018, до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2018 виконувати самостійно,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 14.03.2018, приблизно о 19.40 годин ОСОБА_3 знаходився у будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання своєї колишньої дружини ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 .

Під час перебування за вказаною адресою ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , помітив в ящику дивана в дитячій кімнаті ноутбук «Lenovo» Z580, що на праві власності належить ОСОБА_5 . В цей час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло. З метою полегшення реалізації свого злочинного умислу, а саме: проникнення до житлового будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 відчинивши вікно в дитячій кімнаті вказаного будинку.

Далі цього ж дня, приблизно о 19.55 годин ОСОБА_5 , який мешкає в вищезазначеному домоволодінні, збирався їхати на власному автомобілі у справах та запропонував ОСОБА_3 підвезти його до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , на що останній погодився.

Так, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , розуміючи, що господарі будинку АДРЕСА_2 , відсутні за місцем мешкання, останній вирішив повернутися за вказаною адресою, щоб довести свій злочинний умисел до кінця.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, у цей же день, приблизно о 20.40 годин, ОСОБА_3 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони мають таємний характер, діючи умисно, проник через заздалегідь відкрите вікно до дитячої кімнати вказаного будинку, звідки викрав ноутбук «Lenovo» Z580, що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1943/18 від 02.07.2018 матеріальну шкоду у розмірі 4701,55 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 наведене обвинувачення визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, які вказані у обвинувальному акті, в повному обсязі, при цьому суду показав, що 14.03.2018, приблизно о 19.40 годин знаходився у будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання своєї колишньої дружини ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 . Цього ж дня, приблизно о 19.55 годин він зустрів потерпілого ОСОБА_5 , який мешкає також у зазначеному будинку. ОСОБА_5 збирався їхати на власному автомобілі у справах та запропонував його підвезти до магазину «АТБ», на що він погодився. У цей же день, приблизно о 20.40 годині він знову прибув, до будинку де проживав потерпілий з його колишньою дружиною, знаючи про те що нікого немає вдома, проник через відкрите вікно до дитячої кімнати вказаного будинку, звідки викрав ноутбук «Lenovo». Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам справи, у вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 проник до домоволодіння де він проживає разом з дружиною та дитиною за адресою будинку АДРЕСА_2 через вікно та викрав з дитячої кімнати ноутбук «Lenovo». Крім того, підтвердив всі обставини, які викладені в обвинувальному акті. Просив суд, ОСОБА_3 , суворо не карати.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощенного і скороченого розгляду.
Суд, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Суд оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, за місцем мешкання на час скоєння інкримінуємого йому злочину характеризується посередньо (т.1 а.п.27), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.1 а.п.28,29), скоїв злочини, який є тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд зазначає щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, виключно у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Крім того згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124,373,374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2018 року та визначити остаточно покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2018 виконувати самостійно.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь судового експерта ОСОБА_8 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1943/18 від 02.07.2018 у сумі 300 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського Апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1