Дата документу 14.05.2019 Справа № 554/3221/19
Справа 554/3221/19
У Х В А Л А
Іменем України

14 травня 2019 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ОСОБА_3 про повернення незаконно вилученого майна ,-

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення вилученого майна, відповідно до якого заявник просила зобов`язати слідчий відділ слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві негайно повернути їй вилучене з автомобіля ВАЗ -2121, д.н.з. НОМЕР_1 майно, в рамках кримінального провадження № 0000057 від 01.02.2019 року, зазначене в протоколі обшуку від 07.05.2019 року і в описі « вилучених під час обшуку документів і речей» від 07.05.2019 року а саме: - стільниковий телефон «NOMI 1245»; стільниковий телефон « Lenovo А6000 Black».

Скарга мотивована тим, що в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 01.02.2019 року 07 травня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді № 554/3221/19 було проведено обшук автомобіля за адресою по пров. Ставковому в с. Глобівка, Котелевського району Полтавської області. Вказує, що в ухвалі суду не зазначено про дозвіл на вилучення стільникових телефонів й тим більше, які належать третій особі, також зазначає, що вилучення телефонів позбавило її нормального та повноцінного життєдіяльності і соціальних зв`язків, оскільки вона працює в пологовому будинку Першої міської лікарні й природно постійно повинна перебувати на зв`язку з лікарнею. Крім того у неї є малолітній син, який потребує догляду а вилучення її телефонів позбавило її можливості здійснювати належний догляд за сином, мати з ним постійний зв`язок.

Заявниця у судове засіданні не з`явилась, її представник просив розглядати клопотання без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надійшла заява з проханням відкласти слухання справи.

Перевіривши матеріали, додані до клопотання, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

У відповідності до положень п.6 ч.2 ст.235 КПК України в ухвалі про дозвіл на обшук має бути зазначено: речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. В ч.7 ст.236 КПК України зазначено, що: вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином з наведених норм Кодексу випливає, що речі та документи, перелік яких вказаний в ухвалі слідчого судді, не належать до тимчасово вилученого майна, а речі та документи, які не зазначені в ухвалі слідчого судді і які не вилучені законом з обігу, у випадку їх вилучення є тимчасово вилученим майном.

Відповідно доч.1ст.167КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Судом встановлено та підтверджено документально, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 01.02.2019 за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами територіальних підрозділів Держлісагенства.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22.04.2019 року було надано дозвіл на проведення обшуку в рамках вищевказаного кримінального провадження а саме надано дозвіл слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та процесуальним керівникам прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншим слідчим і прокурорам що входять до складу груп по даному провадженню, на проведення обшуку в автомобілі ВАЗ 21213, 2004 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_17 та на праві власності належить його дружині, ОСОБА_3 з метою виявлення та вилучення наступних речей і документів, а саме: щодо реалізації лісоматеріалів, послуг з виконання лісосічних робіт, придбання матеріальних цінностей, документи щодо планування та відведення рубок, документи з первинного обліку лісо продукції, щоденники приймання лісу від заготівлі (Форма ЛГ-4), наряд-акти на виконання робіт та акти прийому-передачі (Форма ЛГ-1. ЛГ-7), документи щодо зовнішньоекономічної діяльності, відомості обліку виготовленої продукції переробки деревини і витрат сировини (Форма ЛГ-15), журнали надходження лісо продукції (Форма ЛГ-10), змінного рапорту (Форма ЛГ-14), наряду-акту на переробку деревини (Форма ЛГ-13), книги обліку, записники, чорнові записи, товарно-транспортні накладні, електронні носії інформації на яких містяться вищевказані документи, банківські картки, які використовуються учасниками злочинної схеми для розрахунків між собою та використовуються для надання та отримання неправомірної грошової винагороди.
Згідно долученого до матеріалів клопотання опису вилучених під час обшуку документів і речей, який є додатком до протоколу обшуку від 07.05.2019 року вбачається, що окрім іншого в ході обшуку було вилучено мобільний телефон «NOMI 1245» та мобільний телефон « Lenovo А6000 Black».

Суд вважає, що при вирішенні питання про вилучення майна перш за все слід виходити з того, що метою такого вилучення є збереження речових доказів у конкретному кримінальному провадженні, а не припинення господарської діяльності субєктів господарювання шляхом вилучення в нього майна або встановлення заборони ним користуватися. Вилучене під час обшуку майно не відповідає критеріям речових доказів у вказаному кримінальному провадженні. Дане майно також не перебуває у власності підозрюваного або обвинуваченого, що виключає можливість його вилучення з метою збереження речових доказів та відповідно забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; також воно не перебуває у власності підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації, що виключає застосування такої підстави для накладення арешту, як забезпечення спеціальної конфіскації. Відсутність в провадженні потерпілого та цивільних позовів виключає вилучення цього майна з метою забезпечення відшкодування шкоди. Разом з тим, неможливо вважати такими щодо яких надано дозвіл на відшукання та вилучення предмети, речі, які не ідентифіковані за родовими ознаками, тобто такі які неможливо ідентифікувати серед інших аналогічних їм, оскільки таке формулювання не узгоджується з положеннями ч.2 ст.235 КПК України.

Відповідно дост. 9 Кримінального процесуального кодексу Українипід час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимогКонституції України, Кримінального Процесуального Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно дост. 16 Кримінального процесуального кодексу Українипозбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно дост. 30 Конституції Україникожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Стаття 55 Конституції Україникожному гарантує право на оскарження рішень, дії чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 5ст. 171 КПК Україниклопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно дост.236 КПК Українивилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно із ч. 1ст. 100 КПК Україниречовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відомостей щодо наявності ухвал про арешт тимчасово вилученого в результаті обшуку майна немає, що, згідно положень ст. 169 КПК України, є підставою для невідкладного повернення такого майна власнику, чого досі не було здійснено.

Проте, у відповідно дост. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті171, частиною шостою статті173цьогоКодексу; у разі скасування арешту.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями, визначають зміст і спрямованість держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК України). Суддя, здійснюючи правосуддя, згідно зіст. 129 Конституції України, зобов`язаний керуватися саме верховенством права.

У ст. 1 Першого Протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 р. встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, відповідно до наведених положень Конвенції, позбавлення майна в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, є допустимим.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» (Sporrongand L nnroth v. Sweden) від 23.09.1982 р., заяви №7151/75, №7152/75, встановив, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує «легітимну мету» в суспільних інтересах, а втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

У справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), п. 78, ЄСПЛ звернув увагу на те, що у процесі вирішення питання виправданості такого втручання необхідно підтримувати «справедливу рівновагу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

Отже, вирішуючи питання додержання права власності, ЄСПЛ виходить з того, чи здійснювалося позбавлення майна згідно з умовами, передбаченими національним законодавством держави, чи переслідувало таке втручання «легітимну мету», чи була забезпечена «справедлива рівновага» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини. Якщо перша вимога повинна бути чітко визначена в національному законодавстві, то наявність «легітимної мети» та «справедливої рівноваги» визначаються в кожному конкретному випадку, виходячи з обставин справи.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України.

З урахуванням всього наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про повернення тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7,26,167,170,173,174,303, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 про повернення вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчий відділ слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві негайно повернути ОСОБА_3 вилучене з автомобіля ВАЗ -2121, д.н.з. НОМЕР_1 майно, в рамках кримінального провадження № 0000057 від 01.02.2019 року, зазначене в протоколі обшуку від 07.05.2019 року і в описі « вилучених під час обшуку документів і речей» від 07.05.2019 року а саме: - стільниковий телефон «NOMI 1245»; стільниковий телефон « Lenovo А6000 Black».

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1