Справа № 204/8230/17
Провадження № 1-кп/204/137/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2019 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю потерпілої: ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого заступником начальника по підготовці виробництва в ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», одружений, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_6 22 вересня 2017 року, близько 06 год. 45 хв., керуючи власним технічно справним автомобілем «Subaru Tribeca», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпро по вул. Володимира Антоновича зі сторони вул. Юрія Савченко у напрямку вул. Філософської, зі швидкістю 60 км/год.
Під час руху по вищевказаній ділянці дороги ОСОБА_6 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, 22 вересня 2017 року о 06 год. 45 хв., виїхав на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг вул. Володимира Антоновича і вул. Шмідта із другорядної дороги вул. Володимира Антоновича, де порядок проїзду регулювався дорожнім знаком 2.1 "Дати дорогу" розділу 33 Правил дорожнього руху України, при цьому не надав дорогу автомобілю «Mercedes-Benz 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі вул. Шмідта справо наліво відносно його руху, зі швидкістю не більше 60 км/год, в результаті чого, на перехресті вул. Володимира Антоновича і вул. Шмідта сталося зіткнення правою бічною частиною вказаного автомобіля «Subaru Tribeca» з передньою частиною вказаного автомобіля «Mercedes-Benz 311 CDI».
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 1.3.; 1.5.; 2.3.б); 16.11 і дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які говорять:
п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.16.11. « На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напряму їх подальшого руху»;
дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» - «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі»;
Порушення п. 16.11. і дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого водію автомобіля «Mercedes-Benz 311 CDI» ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла із забитими ранами на голові та лівій верхній кінцівці, переломами ребер з обох боків, розгинальним переломом грудного відділу хребта, переломом лівої променевої кістки, розривом печінки, синцями та саднами на тулубі, голові і кінцівках, крововиливами у м`які тканини навколо переломів та у м`які тканини нижніх кінцівок по передньолівій поверхні їх.
Всі вищезазначені ушкодження виникли незадовго до настання смерті у короткий проміжок часу в умовах ДТП внаслідок травмування потерпілого об елементи салону, корпусу автомобіля та покриття дороги і у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та находяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_8 настала від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася забиттям м`яких тканин тулуба, голови, кінцівок, переломом хребта, ребер, лівої променевої кістки, розривом печінки і яка ускладнилась розвитком шоку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що дійсно 22 вересня 2017 року о 06 год. 45 хв., він керуючи власним технічно справним автомобілем «Subaru Tribeca», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг вул. Володимира Антоновича і вул. Шмідта, не надав дорогу автомобілю «Mercedes-Benz 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі вул. Шмідта та скоїв зіткнення з вказаним автомобілем. В наслідок даної ДТП водій «Mercedes-Benz 311 CDI» ОСОБА_8 загинув на місці. В скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України. Також, надала суду заяву про те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 вона не має, оскільки отримала від обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП під час якої загинув її чоловік ОСОБА_8 , гроші у розмірі 415500,00 грн. Не наполягає на суворій мірі покарання пов`язаної із позбавленням волі.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 (а.п.226-254), протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.09.2017 року, з фототаблицею (а.п.3-20), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 26.09.2017 року відносно ОСОБА_6 (а.п.23); посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 (а.п.24), висновок судово-медичної експертизи №1881 від 28.09.2017 року за фактом смерті ОСОБА_8 (а.п.43-46) висновок судової авто-технічної експертизи № 6/10.2/946 від 10.10.2017 року (а.п.74-77), довідку про витрати на проведення експертизи (а.п.78), висновок судової авто-технічної експертизи №6/10.2/945 від 11.10.2017 року (а.п.84-87), довідку про витрати на проведення експертизи (а.п.88), висновок транспортно-трасологічної експертизи № 6/10.2/947 від 17.11.2017 року (а.п.93-96), довідку про витрати на проведення експертизи (а.п.97); висновок судової авто-технічної експертизи № 6/10.1/1117 від 16.11.2017 року (а.п.186-189), довідку про витрати на проведення експертизи (а.п.190); свідоцтво про шлюб ОСОБА_8 з ОСОБА_5 (а.п.104); свідоцтво про смерть ОСОБА_8 (а.п.105); свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.п.106,107); протокол огляду документів та перегляду відеозапису від 09.11.2017 року (а.п.148-156); постанови про визнання речовими доказами (а.п.48,50,157), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, який відноситься до категорії тяжких, при цьому є необережним та призвів до втрати найвищої соціальної цінності, проголошеної ч. 1 ст. 3 Конституції України, - життя людини. Обвинувачений не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно.
Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки відповідатиме ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Одночасно, враховуючи характер вчиненого злочину, пов`язаного з правом керування транспортними засобами, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який має посвідчення водія, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що спричинило загибель людини, суд визнає за неможливе збереження за ОСОБА_6 права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 по данному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертиз, згідно наданих довідок.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Потерпілою ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання було заявлено цивільний позов. Під час судового розгляду потерпілою надано клопотання про залишення цивільного позову без розгляду. Від учасників кримінального провадження заперечень щодо залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_5 не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_7 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого
ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він в період іспитового строку три роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого
ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - залишити без розгляду.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 від 25 вересня 2017 року про накладення арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на автомобіль «Mercedes-Benz 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_11 - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1