справа №190/192/19
провадження №1-кп/176/121/19
В И Р О К
Іменем України
28 березня 2019 р. м. Жовті Води Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

судового розпорядника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красноіванівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, утриманців не має,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 12.03.2015 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2019 року за №0000023,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2019 року, о 20.00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на вул. О. Кошового в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, повторно, попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що стояла нічна пора доби, свідків та очевидців не було, та за його злочинними діями ніхто не спостерігав, проник через хвіртку до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій корисний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території вище вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 підійшовши до домоволодіння на вказаній території, помітив біля стіни будинку металеву драбину вартістю 1020 грн. належну ОСОБА_6 , якою в цей же час вирішив заволодіти.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території вище вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , підійшовши до стіни будинку, взяв вказану металеву драбину та після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1020 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся. Від дачі пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України. Докази його вини, здобуті органом досудового розслідування, визнає повністю і не оспорює. Просив розгляд справи проводити в порядку ч.3 ст.349 КПК України, про що надав відповідну письмову заяву. Правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Посилання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд, враховуючи відмову обвинуваченого від дачі показань, обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, надавала суду письмову заяву про проведення судового засідання без її участі, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який в період непогашеної судимості вчинив новий корисливий злочин. Також суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, згідно наданих довідок, - не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого, складеної провідним інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» від 22.03.2019 року ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінені як високі, зроблено висновок, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, його щире каяття, та відсутність майнових претензій від потерпілої, суд, погоджуючись з думкою прокурора, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде мінімальне покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі. Доводи обвинуваченого щодо можливості призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі суд не приймає до уваги, оскільки вони не узгоджуються з досудовою доповіддю, при цьому суд враховує особу обвинуваченого, вчинення ним злочину в період непогашеної судимості, будь-яких доказів щодо зміни свого способу життя обвинуваченим суду надано не було. Крім того, суд враховує те, що як вбачається з останнього вироку, ОСОБА_4 надавався іспитовий строк 3 роки за вироком П?ятихатського районного суду від 16.04.2014 року по ст.. 185 ч.3 КК України, після чого останнім був вчинений інший злочин.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов під час кримінального провадження не заявлявся.

Речові докази по справі, а саме металева драбина вартістю 1020 грн., передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , слід вважати повернутим власнику.

Судові витрати - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання тобто з моменту його фактичного затримання на виконання даного вироку.

Речові докази металеву драбину, передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - вважати повернутим власнику.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_1