1-кс/195/257/19 У Х В А Л А
11.04.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2019 року о 02.57 годині до чергової частини Томаківського відділення поліції надійшло повідомлення від медичної сестри КЗ "Томаківська центральна районна лікарня" про те, що бригада швидкої медичної допомоги здійснила виїзд по вул. Зої Космодем`янської в с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, де був госпіталізований та доставлений до Томаківської ЦРЛ неповнолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з початковим діагнозом "вогнепальне поранення лівої скроневої області".
Рішення про тимчасове вилучення слідів та предметів, щодо яких, відповідно до ст. 167 КПК України є достатні підстави вважати, що вони підшукані, використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину (п. 1 ч. 1 ст. 167 КПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Вказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме являються знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди скоєння правопорушення, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

10.04.2019 року слідчим прийнято постанову про визнання речовими доказами вилучених в ході проведеного обшуку житла речей.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Правова підстава арешту майна передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, як збереження речових доказів.

Слідчий підтримав в судовому засіданні клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання слідчого, перевіривши додані матеріали досудового розслідування, доходжу висновку про необхідність накладення арешту на майно виходячи з наступних обставин справи.
Згідно змісту ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий довів, що вилучені 14 набоїв до пневматичної гвинтівки та пневматичної гвинтівки МР-512 № є об`єктами матеріального світу та відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнута мета його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності причетних до злочину осіб.

Правова підстава арешту майна визначна ч. 2 ст. 170 КПК України, як збереження речових доказів.

Таким чином слідчий довів, що майно, на яке просить накласти арешт відповідає критеріям наведеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тому накладення арешту на безпосередній об`єкт злочину є доцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на: 14 набоїв до пневматичної гвинтівки, які запаковані до поліетиленового пакету опечатаного біркою з підписами учасника та понятих, та пневматичну гвинтівку МР-512 № яка запакована до поліетиленового пакету опечатаного біркою з підписами учасника та понятих.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

11.04.2019