Рівненський апеляційний суд
________________________________________________копія:_______
У Х В А Л А
Іменем України

13 грудня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000144, за внесеними відомостями до ЄРДР від 27 березня 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Вільхівка. Березнівського р-ну, Рівненської обл., проживає по АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України;

За участі:
секретаря с/з - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - начальника Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі-прокурор) на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 у частині призначеного обвинуваченому покарання змінити, а саме у частині покладення на ОСОБА_4 обов`язків при звільненні від відбування призначеного покарання з випробуванням та, на підставі п.1 ч.1 ст.76 КК України, додатково зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. У решті вирок суду просить залишити без змін.

Згідно оскаржуваного вироку, затверджено угоду від 28 березня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, та визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладенням, відповідно до п.2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції, всупереч положенням ч.1 ст.76 КК України у новій редакції, при звільненні від відбування призначеного покарання з випробуванням, покладено на ОСОБА_4 лише один обов`язок, передбачений п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме обов`язок повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Однак частина перша вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність встановлює, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, судом має бути покладено на засудженого щонайменше два обов`язки, встановлені у п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а тому, на думку прокурора, вирок у цій частині підлягає зміні із ухваленням судом апеляційної інстанції рішення про покладення на ОСОБА_4 додаткового, визначеного у п.1 ч.1 ст.76 КК України обов`язку, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

За вироком суду, 05 березня 2018 року, приблизно о 23-й год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території лісового масиву кварталу №15 Щекічинського лісництва Державного підприємства «Соснівське лісове господарство», що розташований неподалік с.Гута Грушівська, Березнівського р-ну, Рівненської обл., переслідуючи корисливий мотив, з метою одержання від невстановленої досудовим розслідуванням особи грошової винагороди, достовірно знаючи про те, що 24 (двадцять чотири) колоди породи «Дуб звичайний», довжиною 1 (один) метр кожна, являються майном одержаним злочинним шляхом, тобто здобутим внаслідок вчинення невстановленою досудовим розслідуванням особою незаконної порубки 9 (дев`яти) сироростучих дерев породи «Дуб звичайний» на території лісового масиву в зазначеному кварталі, заздалегідь не обіцяючи, отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб 24 (двадцять чотири) колоди породи «Дуб звичайний», довжиною 1 (один) метр кожна, які були завантажені до вантажного відсіку автомобіля марки «Volkswagen LT-35», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вночі о 03-й год. 30 хв. вже 06 березня 2018 року, під власним керуванням на зазначеному транспортному засобі, доставив їх до в`їзду в смт.Соснове, Березнівського р-ну, Рівненської обл., де був зупинений працівниками ДП «Соснівське лісове господарство», а виявлені в багажному відділенні керованого ним транспортного засобу колоди породи «Дуб звичайний», у подальшому були вилучені працівниками Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який приймає участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції та повністю підтримав апеляційну скаргу прокурора і просив її задовольнити, шляхом постановлення ухвали з покладенням додатково нового обов`язку на обвинуваченого під час іспитового строку, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишення без змін вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та обговоривши доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку щодо постановлення рішення про залишення без змін оскаржуваного вироку суду першої інстанції та залишення без задоволення поданої прокурором скарги, з таких підстав.

Із апеляційної скарги прокурора слідує, що ним фактично висловлене прохання про погіршення правового становища обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки, у разі задоволення апеляційним судом такої скарги, на засудженого буде покладено додатковий, передбачений п.1 ч.1 ст.76 КК України, обов`язок, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно положень кримінального процесуального закону, що містяться у Главі 31 КПК України, зокрема ст.ст. 420, 421 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції вправі ухвалити рішення, яким погіршується становище обвинуваченого, лише у формі вироку, за наявності, визначених у п.п. 1-4 ч.1 ст.420 КПК України підстав і, з урахуванням особливостей, встановлених у ст..421 КПК України.

Прокурором вірно наголошується в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із незастосуванням закону, який підлягав застосуванню, однак його вимога про зміну оскаржуваного вироку з підстави покладення додаткового обов`язку на обвинуваченого ОСОБА_4 на період встановленого йому іспитового строку при звільненні його від відбування призначеного покарання, оскільки судом першої інстанції було прийнято таке рішення, не узгоджується із законом.

Так, частиною першою ст.408 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 пояснив, що встановлення ОСОБА_4 додаткового обов`язку, передбаченого п.1 ч.1 ст.76 КК України, при звільненні в порядку ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, на його думку, не погіршить правового становища обвинуваченого, у розумінні ст..420 КПК України, а тому вимоги скарги містять прохання саме про зміну оскаржуваного вироку та постановлення процесуального рішення апеляційним судом у формі ухвали.

Закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст.76 КК України, зобов`язує суд покладати на обвинуваченого щонайменше два обов`язки, при звільненні його в порядку ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, однак колегія суддів уважає, що прийняття такого рішення беззаперечно погіршить правове становище обвинуваченого ОСОБА_4 , що є підставою для ухвалення нового вироку відносно ОСОБА_4 у частині призначеного йому покарання.

Частиною четвертою ст.403 КПК України встановлено, що внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

Таке рішення, у даному випадку, на думку колегії суддів, відповідатиме ст.370 КПК України, тобто буде законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 за ст..198 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач підпис ОСОБА_10

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_10