Справа №295/8346/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року

м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0003372 від 23.06.2017р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомира, громадянки України, освіта середня спеціальна, не одруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.89КК України

по обвинуваченню за ч.1 ст.190 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.05.2017року близько 21 години, перебувала в будинку своєї знайомої ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , де помітила мобільний телефон торгівельної марки «Nоkіа 200», який належить останній та вирішила ним заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 попросила ОСОБА_5 дозволу скористатися її телефоном, який пообіцяла повернути після здійснення дзвінка, хоча дійсного наміру повертати не мала. Будучи впевненою в правдивості слів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 надала останній свій мобільний телефон торгівельної марки «Nоkіа 200» в корпусі білого кольору.

ОСОБА_3 , отримавши у такий спосіб мобільний телефон, здійснивши телефонний дзвінок, телефон потерпілій не повернула і, утримуючи його при собі, місце скоєння злочину через деякий час залишила та в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 600грн.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснила, що 26.05.2017року знаходилась у своєї знайомої ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_2 , де разом відпочивали. Потім попросила в ОСОБА_6 мобільний телефон, щоб зробити дзвінок, та погодилась, дала їй мобільний телефон марки Нокіа. Після здійснення дзвінка телефон не повернула, а взяла собі, потім пішла з будинку та в послідуючому віддала телефон знайомому ОСОБА_7 за 50грн. Отримані кошти витратила на власні потреби. Коли ОСОБА_8 поскаржилась в поліцію, викрадений телефон повернула. У вчиненому розкаялася.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена визнала фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, її позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, сприяла розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судима, негативно характеризується за місцем проживання, збитки потерпілій відшкодувала, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, дає критичну оцінку своїм діям, згідно висновку фахівця Житомирського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення волі, оскільки остання не становить небезпеки для суспільства, ризик вчинення нею повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою вона визнається винуватою у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_9 не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки Нокіа в корпусі білого кольору переданий потерпілій ОСОБА_5 залишити їй як власниці.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1