Справа № 299/2938/14-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження №11кп/4806/156/19 за заявою засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання, в якому засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Виноградівського районного суду від 28.03.2018.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого, про звільнення від покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Суд першої інстанції в ухвалі визнав установленим наступне.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2014 ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 14.05.2015 цей вирок змінено: на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і з покладанням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

01.02.2018 ОСОБА_6 подав до Виноградівського районного суду заяву про звільнення його від покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В заяві послався на те, що протягом двох років не вчинив жодного адміністративного проступку чи кримінального правопорушення і виконав усі покладені на нього обов`язки.

Відмову в задоволенні заяви суд обґрунтував в ухвалі тим, що у даний час в провадженні Виноградівського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, вчиненого 31.08.2014, тобто після оголошення йому про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, за які його далі було засуджено вироком цього суду від 09.12.2014. Суд вважав, що до визначення у питанні про нове обвинувачення ОСОБА_6 він позбавлений можливості вирішити питання про його звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову, якою його клопотання задовольнити і звільнити його від відбування покарання, призначеного за вироком Виноградівського районного суду від 09.12.2014. Посилається на те, що він протягом іспитового строку нового правопорушення не вчинив, добросовісно виконав покладені на нього обов`язки, а оголошена йому підозра не є підставою для твердження про вчинення ним нового кримінального правопорушення, яке, до того ж, мало місце до постановлення ухвали від 14.05.2015 Апеляційним судом Закарпатської області.

ОСОБА_6 був установленим порядком завчасно повідомлений про час і місце апеляційного розгляду провадження, у судове засідання не прибув, однак подав до апеляційного суду електронною поштою клопотання про розгляд провадження за його заявою без його участі.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої постанови, доводи апеляційної скарги, міркування прокурора щодо апеляційних вимог, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами ч.1 ст. 78 КК України, п.9 ч.1 ст. 537 та п.3 ч.2 ст. 539 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має вирішити питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, в тому числі за клопотанням засудженого. Таке клопотання (подання) розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України з урахуванням положень розділу VІІІ цього Кодексу «Виконання судових рішень». Це означає, що суд має забезпечити додержання прав кожного учасника судового провадження і процедури судового розгляду.

Такий порядок, як передбачено в ч. 5 ст. 539 КПК України, вимагає виклику в судове засідання засудженого, його захисника, законного представника, прокурора. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до вимог ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 37, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу, тобто якщо йдеться про повноваження службових осіб органів прокуратури вищого рівня, або якщо прокурор, який здійснює повноваження прокурора у відповідному кримінальному провадженні, не може їх здійснювати з поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні.

Частина 1 статті 36 КПК України встановлює правило, згідно з яким втручання у процесуальну діяльність прокурора осіб, які не мають на те законних повноважень, забороняється.

Ці вимоги кримінального процесуального закону судом не додержано.

З матеріалів провадження за заявою ОСОБА_6 про звільнення від покарання вбачається, що суд у судовому засіданні 23.02.2018, в якому брали участь прокурор і засуджений ОСОБА_6 , повноважень прокурора не перевірив, проте його думку щодо заяви з`ясував, після чого відклав розгляд провадження на 15:00 13.03.2018 за клопотанням засудженого, вмотивованим його потребою в зверненні до адвоката (а.п. 11-12).

13.03.2018 суд знову переніс розгляд провадження на 14:30 28.03.2018 через неприбуття в судове засідання всіх інших його учасників, однак орган, що здійснює контроль за поведінкою засудженого, про час і місце розгляду не повідомив (а.п. 13, 14, 15, 16). 28.03.2018 суд продовжив і закінчив розгляд провадження без участі представника цього органу та захисника, не з`ясувавши причин їх неприбуття і не переконавшись у тому, що вони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду. Питання щодо участі захисника у розгляді провадження суд не з`ясував і не переконався в тому, чи є його участь обов`язковою з огляду на забезпечення права засудженого на захист.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Істотним порушення вимог кримінального процесуального закону вважається таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст. 412 КПК України). Розгляд заяви засудженого про звільнення від покарання без повідомлення про це органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, могло перешкодити суду ухвалити таке рішення.

Відповідно до вимог пункту 1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Пунктом 4 частини 2 статті 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Під час нового розгляду провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання суду першої інстанції належить усунути вказані порушення кримінального процесуального закону, а також ретельно дослідити доводи всіх учасників розгляду провадження на предмет їх відповідності вимогам ч.1 ст. 78 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Виноградівського районного суду від 28.03.2018, якою відмовлено у задоволенні клопотання (заяви) ОСОБА_6 про звільнення від покарання, призначеного йому за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2014, з урахуванням змін, внесених до нього ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 14.05.2015, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження за клопотанням (заявою) ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у Виноградівському районному суді.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді :