Провадження №1-кп/761/1049/2019
В И Р О К
іменем України

06 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіти середньої, одруженого, працюючого на посаді водія в ТОВ "М`ята", маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:
16 квітня 2018 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території паркувального майданчика транспортних засобів, поблизу супермаркету «Сільпо», що розташований по вул. Дорогожицькій, 2 у м. Києві, вступив в словесний конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_9 , перебуваючи на території паркувального майданчика транспортних засобів, поблизу супермаркету «Сільпо», що розташований по вул. Дорогожицькій, 2 у м. Києві, 16 квітня 2018 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, наблизився до ОСОБА_8 спереду, та наніс йому не менше одного удару правою рукою зібраною в кулак в область голови, та після того як потерпілий, від отриманого удару, зігнув тулуб та нахилив голову донизу, наніс останньому не менше двох ударів ногами в область голови, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальт.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя ОСОБА_8 в момент заподіяння, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою отримання злочинного наслідку у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, маючи перевагу у фізичній силі, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки вчинюваного ним діяння, силу свого удару та у зв`язку з цим необхідність діяти з більшою обачністю, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які б могли надати допомогу потерпілому, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, наблизився до ОСОБА_8 , який знаходився в положенні лежачи на правому боці, та обома ногами по черзі наніс не менше п`яти ударів в область голови останнього, після чого з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

Згідно висновку експерта № 937/е від 22 червня 2018 року у ОСОБА_8 виявлені такі тілесні ушкодження:

А) відкрита травма голови: рана (визначена клінічними лікарями як забійна) у ділянці правої брови (по зовнішній поверхні, донизу від тіла брови на 0,5 (см), розмірами 0,5*0,2 (см)); синці верхньої і нижньої повіки обох очей; лінійний перелом дна правої орбіти; розрив правого ока, з випадінням внутрішніх оболонок та контузією очного яблука.

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків є критерій небезпеки для життя так і критерій втрати органом (травмованим оком) його функції, а тому, відповідно до п.п. 2.1 а/в, 2.1.2 та 2.1.3/б «Правил», виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Такі дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та надав суду показання про те, що він дійсно 16 квітня 2018 року перебував на території паркувального майданчика поблизу супермаркету «Сільпо», що розташований по вул. Дорогожицькій, 2 у м. Києві, де вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_11 . Під час сварки, на ґрунті раптово виниклої неприязні ОСОБА_9 забажав нанести фізичної шкоди ОСОБА_8 , заподіявши тому тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_8 спереду, та наніс йому один удар правою рукою зібраною в кулак в область голови, та після того як потерпілий, зігнувся та нахилив голову донизу, наніс тому два удари ногами в область голови, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на асфальт. Після цього ОСОБА_9 наніс ОСОБА_8 , який знаходився в положенні лежачи на правому боці, обома ногами по черзі не менше п`яти ударів в область голови, після чого залишив місце вчинення злочину. ОСОБА_9 у судовому засіданні неодноразово вибачався перед потерпілим ОСОБА_8 , запевняв суд про те, що він у подальшому житті жодних кримінальних правопорушень вчиняти не буде, повністю з часом відшкодує заподіяну потерпілому моральну шкоду, що він вже почав робити, шляхом здійснення грошових переказів на ім`я ОСОБА_12 , переказавши загалом на даний час останньому 8 160 гривень 00 копійок. При цьому ОСОБА_9 лише частково визнає цивільний позов, вважаючи розмір моральної шкоди у 300 000 гривень 00 копійок, визначений ОСОБА_8 у ньому занадто великим, та не погоджується з таким розміром збитків. ОСОБА_9 просив суд не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі. (т.2 а.с. 25-27)

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими та покладає їх у якості беззаперечного доказу вини обвинуваченого у заподіянні ним потерпілому ОСОБА_12 умисного тяжкого тілесного ушкодження в основу даного обвинувального вироку, оскільки вони надаються добровільно та не мають будь-яких протиріч з іншими, зібраними у справі доказами.

Крім того, провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_9 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яка, крім показань самого обвинуваченого, підтверджується наступними доказами, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні 04 вересня 2018 року суду повідомив, що 16 квітня 2018 року він забрав свою дружину та дитину й поїхав з ними до лікарні. Близько 13 години 00 хвилин того ж дня він висадив дружину біля лікарні та поїхав до вул. Мельникова по вул. Глибочицькій. По дорозі у нього стався конфлікт з обвинуваченим, внаслідок створення останнім аварійної ситуації. В подальшому, як зазначає потерпілий, він поїхав з місця ДТП та зустрів обвинуваченого на світлофорі. Надалі він зупинився та запитав у обвинуваченого чи розуміє той, що він накоїв, на що ОСОБА_8 отримав у відповідь брутальну лайку. Потім, біля університету Шевченка вони знов порівнялись транспортними засобами й знову обвинувачений почав ображати потерпілого та його родину. Надалі, як зазначає потерпілий, він висадив свою доньку та поїхав за обвинуваченим, щоб дізнатись причину такої поведінки. Обвинувачений запаркував автомобіль біля супермаркету «Сільпо», що розташований по вул. Дорогожицькій, 2 у м. Києві та зайшов до магазину, а ОСОБА_8 пішов за ним. В ході бесіди потерпілий попросив обвинуваченого вибачитись, на що той почав ображати потерпілого. Потім ОСОБА_8 пішов до машини, взяв телефон, щоб сфотографувати номерні знаки обвинуваченого, на що останній почав вибивати з рук потерпілого телефон, а потім, взагалі, наніс потерпілому удар в область голови, від якого той впав на землю. Поваливши потерпілого на землю, ОСОБА_9 наносив безліч ударів ногами по ньому. А потім, обвинувачений сів в автомобіль та залишив місце вчинення злочину, а потерпілого відвезли до лікарні. ОСОБА_8 було діагностовано важку контузію правого ока, переломи кісток лицевого черепа, гематоми, розрив очного яблука. Потерпілий зазначив, що йому не потрібні лише кошти і він не хоче брати гроші з родини обвинуваченого, оскільки ока йому не повернути, зважаючи на жорстокість ОСОБА_9 , а також наслідки, як змінили його життя. Тому, він хоче лише справедливого рішення, прийнятого в межах закону та бажає, щоб суд призначив обвинуваченому реальний строк ув`язнення. Також, ОСОБА_8 зазначив, що визначив суму моральної шкоди, виходячи з багатьох факторів, у тому числі і майнового стану обвинуваченого та цивільний позов підтримує в повному обсязі, оскільки й досі відчуває сильний фізичний біль, постійно отримує лікування, а протез ока створює йому постійний дискомфорт. (т. 1 а.с. 63-66)

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду повідомила, що бачила обвинуваченого ОСОБА_9 біля магазину «Сільпо» в той час, як він наносив ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , саме тоді вона виходила з магазину та побачила, як лежить побита особа. Свідок зазначила, що магазин «Сільпо» знаходиться по вулиці Дорогожицькій і дана подія відбулась у денну пору часу 16 квітня 2018 року. ОСОБА_9 наносив удари ногою в обличчя потерпілого та бив того руками і ногами. Обвинувачений наніс потерпілому декілька ударів, після чого його відтягнули від потерпілого, однак він знову продовжував наносити удари останньому. Тоді вона викликала карету швидкої допомоги, співробітників поліції та сфотографувала автомобіль ОСОБА_9 білого кольору «Білий фургон». Свідок зазначила, що бачила у потерпілого закривавлені ніс та око. Потерпілий не наносив жодних ударів обвинуваченому, а навпаки, намагався закритись від ударів, він захищався, а обвинувачений після бійки сів у свій автомобіль та поїхав з місця скоєння злочину. (т. 1 а.с. 218-220)

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду повідомила, що про детальні обставини нічого повідомити не може, проте 16 квітня 2018 року в обідній час біля супермаркету «Сільпо», що розташований по вул. Дорогожицькій, 2 у м. Києві, вона почула жіночі крики про допомогу і крики чоловіків. Коли свідок вийшла, то побачила плями крові на асфальті паркувального майданчику супермаркету. (т. 1 а.с. 218-220)

Вказані показання свідків підтверджують дату, час та місце заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та в свою чергу в сукупності з іншими допустимими доказами вказують, що органом досудового розслідування та у подальшому судом ці обставини були встановлені вірно.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду повідомила, що 16 квітня 2018 року вона з своїм татом їхали до університету та обвинувачений ОСОБА_9 по дорозі підрізав машину, у зв`язку із чим вони зачепили іншу машину. Продовжуючи рух, вони порівнялись з ОСОБА_9 та тато вирішив зробити йому зауваження на що у відповідь отримав нецензурну лексику. В подальшому ОСОБА_9 сам зрівнявся з автомобілем та почав ображати батька. Потім тато підвіз її до університету і вона пішла на навчання. Дана подія відбулась близько 13 години 00 хвилин. Наступного дня їй стало відомо, що тато ночував у лікарні, оскільки ОСОБА_9 побив його. (т. 1 а.с. 229-231)

Показання свідка ОСОБА_12 , хоча прямо і не містять даних про подію безпосереднього заподіяння ОСОБА_9 її батьку ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, однак надають можливість зрозуміти яким внутрішнім спонуканням керувався обвинувачений при виникненні у нього мотиву вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та яка рушійна сила ним при цьому керувала.

Крім того, винуватість ОСОБА_9 у повному обсязі доводиться іншими, дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Даними протоколу огляду місця події від 16 квітня 2018 року та фототаблицею до нього й планом - схемою, в ході якого оглянуто місце скоєння злочину за адресою: АДРЕСА_2 , при проведенні якого виявлено й вилучено 2 (два) змиви речовини бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві.(т. 1 а.с. 82-92)

Даними протоколу огляду місця події від 16 квітня 2018 року з фотознімками до нього, в ході якого оглянуто палату № 206 ОКЛ міста Києва, відділення офтальмологічне, за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 39/1, в ході проведення якого вилучено чоловічі штани, сорочку чоловічу, кофту чоловічу, котрі у подальшому повернуті потерпілому ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 93-99)

Даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_15 про вчинення кримінального правопорушення відносно її чоловіка ОСОБА_8 , 1968 року народження, від 16 квітня 2018 року, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0004205. (т. 1 а.с. 100)

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 від 16 квітня 2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнає особу, що нанесла йому тілесні ушкодження на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_9 ), в результаті чого він втратив праве око, за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 2, приблизно о 13 годині 40 хвилин 16 квітня 2018 року. (т. 1 а.с. 103-104)

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_16 від 17 квітня 2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 заявив, що на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_9 ) впізнає особу, яка 16 квітня 2018 року за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 2, нанесла потерпілому ОСОБА_8 численні удари руками та ногами. (т. 1 а.с. 107-108)

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_17 від 17 квітня 2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 , заявила, що на представленому фотознімку під № 2 ( ОСОБА_9 ) зображений чоловік, котрий наносив тілесні ушкодження руками та ногами в область голови та тулуба іншого чоловіка. (т. 1 а.с. 110-111)

Даними протоколу слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів (відеокамери "Panasoniс") від 25 червня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог КПК України за участю захисника ОСОБА_6 , даними протоколу перегляду відеозапису даної слідчої дії та диском з відповідними відеозаписами, які є додатком до цього протоколу. (т. 1 а.с. 127-129)

Дослідженням вказаного протоколу та переглядом відеозапису, встановлено, що під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_9 на місці вчинення злочину показав та детально розповів, коли та яким чином він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме наніс тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , з мотивів особистих неприязних стосунків.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_9 при цьому детально, чітко та послідовно викладає хронологію подій заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілому та на статисті показує як, куди в якій кількості і з якого положення наносив удари. При цьому локалізація та механізм заподіяних ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, відтворені ОСОБА_9 під час слідчого експерименту, в цілому збігається з локалізацією та механізмом ушкоджень, зазначених у висновку судово-медичного експерта № 937/е від 22 червня 2018 року. Крім того під час проведення слідчого експерименту органом досудового розслідування було дотримано право на захист підозрюваного, участю професійного захисника - адвоката ОСОБА_6 . Будь яких зауважень з боку сторони захисту, щодо порядку та обставин проведення слідчого експерименту не надходило.

Даними висновку судово-медичного експерта № 937/е від 22 червня 2018 року, відповідно до якого при експертизі тілесних ушкоджень, які є на тілі потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме при вирішенні питань: які тілесні ушкодження, яка їх кількість, локалізація давність, механізм утворення і ступінь тяжкості кожного окремо і всіх в сукупності, експертом визначено, що під час первинного відомого звернення 16 квітня 2018 року о 13 годині 46 хвилин по медичну допомогу у ОСОБА_8 (з урахуванням проведених у подальшому клініко-інструментальних досліджень/обстежень та оперативних втручань) були виявлені такі тілесні ушкодження:
а) відкрита травма голови: рана (визначена клінічними лікарями як забійна) у ділянці правої брови (по зовнішній поверхні, донизу від тіла брови на 0,5 (см), розмірами 0,5х0,2 (см)); синці верхньої і нижньої повіки обох очей; лінійний перелом дна правої орбіти; розрив правого ока, з випадінням внутрішніх оболонок та контузією очного яблука;
б) садна у ділянці обох кистей.
Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися:
- комплекс ушкоджень у ділянці голови за рахунок ударної дії тупих твердих предметів;
- садна по механізму ковзання, тертя, ударів під кутами або комбінації таких впливів.
Всі виявлені тілесні ушкодження могли утворитися у строк, вказаний у описовій частині ухвали суду, тобто, 16 квітня 2018 року.
Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п. б) даних Підсумків, є як критерій небезпеки для життя так і критерій втрати органом (травмованим оком) його функції, а тому, відповідно п.п. 2.1./а/в, 2.1.2 та 2.1.3/б «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. (т. 1 а.с. 162-168)

Аналізуючи вказаний висновок експерта, суд вважає його аргументованим доказом, який беззаперечно вказує на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Останній, завдаючи удари ОСОБА_8 в життєво-важливі органи не міг не розуміти, що наслідком таких протиправних дій може бути втрата потерпілим будь-якого органу або його функцій, або інший розлад здоров`я, або непоправне знівечення обличчя.

Даними висновку судово-психіатричного експерта № 385 від 12 червня 2018 року, відповідно до якого експертом встановлено, що:
1. ОСОБА_9 виявляє достатній рівень функціонування когнітивних процесів (пам`яті, мислення); в особистісній сфері активність, екстравертованість, комунікабельність, емоційна врівноваженість переважання позитивного настрою, поверхневість емоційних переживань, легковажність суджень та оцінок, достатній вольовий самоконтроль, здатність дотримуватися власних інтересів, трудова та сімейна спрямованість діяльності.
2. У теперішній час у ОСОБА_9 не виявлено ознак будь-якого психічного розладу. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
3. У період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_9 підозрюється (16 квітня 2018 року), він не виявляв ознак наркотичної залежності.
4. У період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_9 підозрюється (16 квітня 2018 року), він не виявляв ознак будь якого психічного розладу та за своїм психічним станом у зазначений період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
5. У теперішній час у ОСОБА_9 не виявлено ознак наркотичної залежності. У теперішній час ОСОБА_9 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування. (т. 1 а.с. 169-174)

Даними медичних документів - консультативних висновків офтальмолога за обстеженням потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

1) Консультативним висновком офтальмолога від 18.05.2018 року, відповідно до якого встановлений діагноз у потерпілого - анофтальм справа ОСОБА_18 ангіопатія сітківки лівого ока;

2) Консультативним висновком офтальмолога від 08.05.2018 року, відповідно до якого встановлений діагноз у потерпілого - анофтальм справа ОСОБА_18 ангіопатія сітківки лівого ока;

3) Консультативним висновком офтальмолога від 28.04.2018 року, відповідно до якого встановлений діагноз у потерпілого - анофтальм справа Пресбіопія лівого ока. Гіпертонічна ангіопатія сітківки лівого ока;

4) Консультативним висновком офтальмолога від 23.04.2018 року, відповідно до якого встановлений діагноз у потерпілого - анофтальм справа. Стан після кератотомії лівого ока.

5) Консультативним висновком офтальмолога від 21.04.2018 року, відповідно до якого встановлений діагноз у потерпілого - анофтальм справа. Стан після кератотомії лівого ока. Гіпертензивна ангіопатія сітківки лівого ока. (т. 1 а.с. 181 190)

Даними протоколу комп`ютерної томографії обстеження органів грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 від 16.05.2018 року, відповідно до якого у потерпілого виявлено консолідуючий перелом VI-го ребра зліва. (т. 1, а.с. 194)

Даними протоколу комп`ютерної томографії обстеження органів грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого, встановлено КТ-ознаки зламу VI ребра зліва по середньоключичній лінії без зміщення уламку посттравматичної, верхньочасткової сегментарної S5 пневмонії. Аномалії розвитку III, IV ребер праворуч. Остаточні явища ювенільного кіфозу. (т. 1, а.с. 195)

Даними консультативного висновку пульмонолога, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_8 реконвалесцент посттравматичної пневмонії у верхній пастці лівої легені, нетяжкого перебігу. ЛН 0 ст. (т. 1 а.с. 196)

Даними консультативного висновку пульмонолога, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_8 посттравматична пневмонія у верхній частці лівої легені, нетяжкого перебігу. ЛН 0 ст. (т. 1 а.с. 197)

Одночасно суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: Витяг з ЄРДР (т. 1, а.с. 78), постанову про доручення проведення досудового розслідування декільком слідчим (т. 1, а.с. 79-80), постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 81), оскільки самі по собі вказані документи не містять даних, що мають значення для питань судового розгляду, а лише засвідчують відповідність окремих слідчих та процесуальних дій вимогам закону, а також проведення їх належними процесуальними особами.

Суд також виключає з числа доказів висновок судово-медичного експерта № 197 від 05 червня 2018 року, відповідно до якого при експертизі двох фрагментів марлі зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_9 (об. №№ 1,2) кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена, оскільки вказаний висновок не містить даних, що встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. (т. 1 а.с. 145-147)

Таким чином, суд дослідив, оцінив та проаналізував отримані, досліджені і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження, та прийшов до переконання, що вина ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом. На думку суду, по справі зібрано достатня кількість допустимих та належних доказів на підтвердження такої вини. При цьому, виходячи з ступеня тяжкості та характеру заподіяного ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_8 тілесного ушкодження, його локалізації, суд дійшов стійкого переконання про наявність в обвинуваченого прямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , небезпечних для життя в момент заподіяння, та з урахуванням наслідків у виді втрати органу останнього, про наявність в діях ОСОБА_9 закінченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату потерпілим ОСОБА_8 органу, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 є раніше не судимою особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , даних щодо наявності в обвинуваченого будь-яких хронічних чи тяжких захворювань суду не надано.

Суд при призначенні покарання враховує також наявність у ОСОБА_9 критичного ставлення до вчиненого, його бажання спокутувати свою провину перед потерпілим ОСОБА_8 , а також наявність в обвинуваченого прагнення до відшкодування збитків, заподіяних ним потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, який просив про застосування найбільш суворого покарання до обвинуваченого, суд вважає, що останньому необхідно обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі, але в розмірі не наближеному до верхньої межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Саме таке покарання є на переконання суду необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не тягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

В рамках даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок скоєння злочину (т.1 а.с.17-19), в якому просив суд стягнути з ОСОБА_9 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2 452 гривні 41 копійку та моральну шкоду в розмірі 300 000 гривень 00 копійок.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши цивільний позов в інтересах ОСОБА_8 , заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак, враховуючи те, що потерпілим ОСОБА_8 не було надано суду жодного документу, який би підтверджував суму понесених ним витрат, пов`язаних з лікуванням та відновленням стану свого здоров`я, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині матеріальної шкоди.

Крім того, згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Положенням ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що внаслідок заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 останній був вимушений змінити свій звичайний спосіб життя, відчуває постійний біль, соромиться свого вигляду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_8 та стягнення з ОСОБА_9 на його користь моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень 00 копійок. Що стосується решти заявленої суми відшкодування, на переконання суду вона не є доведеною позивачем у розумінні ст. 60 ЦПК України, а цивільний позов не містить посилань ОСОБА_8 на те, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір заподіяної йому моральної шкоди.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

У справі залучено судових експертів, загальна вартість послуг яких по проведенню експертних досліджень склала 3 924 гривні 70 копійок, що суд визнає процесуальними витратами у кримінальному провадженні, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави. (т. 1 а.с. 5)

Речовий доказ, а саме DVD-R диск "Artex" з відеозаписом слідчого експерименту від 25 червня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 (зберігається при матеріалак кримінального провадження) - підлягає зберіганню при матеріалах кримінального провадження. (т. 1 а.с. 132-133)

У зв`язку з ухваленням судом рішення про призначення ОСОБА_9 реальної міри покарання суд вважає, що до набрання вироком законної сили відносно нього, з метою запобігання ризику уникнути останнім відбування призначеного покарання, йому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор", взявши його під варту в залі суду одразу після проголошення вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор", взявши його під варту в залі суду одразу після проголошення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 06 травня 2019 року, зарахувавши до нього термін його попереднього ув`язнення в ДУ "Київський слідчий ізолятор" з 16 квітня 2018 року по 12 вересня 2018 року за чинними правилами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 200 000 гривень 00 копійок моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 3 924 гривні 70 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням у кримінальному провадженні судових експертів.

Речовий доказ, а саме DVD-R диск "Artex" з відеозаписом слідчого експерименту від 25 червня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 (зберігається при матеріалах кримінального провадження) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1