Провадження № 1-в/359/30/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , представника відділу з питань пробації ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київській області Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Новоселиця Васильківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2018 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України встановленням іспитового строку терміном на один рік та покладенням відповідних обов`язків, -
в с т а н о в и в :
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
26.12.2018 року фахівець Бориспільського МРВ ОСОБА_4 відповідно до ст. 166 КВК України звернувся до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 свідомо ухиляється від явки до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію.
В судовому засіданні прокурор та заявник подання про скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_6 підтримали та просили задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволені заявленого подання. ОСОБА_6 пояснив, що не ухилявся від явки до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, це сталося через те, що у нього були приступи епілепсії.
Заслухавши думку заявника та прокурора, пояснення засудженого та його захисника, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду.

Так, при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2018 ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Так, судом встановлено, що представником Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області 18.06.2018 року ОСОБА_6 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, останній був ознайомлений з обов`язками покладеними на нього судом, попереджений про наслідки їх невиконання та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію.
24.07.2018 року ОСОБА_6 не з`явився до Бориспільського МРВ на реєстрацію, причини неявки не повідомив.
За вих. № 32/133 від 25.07.2018 року засудженому надіслано виклик за адресою місця проживання.

26.07.2018 року засуджений ОСОБА_6 зявився до Бориспільського МРВ, та йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження за неявку на реєстрацію без поважної причини.

27.11.2018 року ОСОБА_6 не з`явився до Бориспільського МРВ на реєстрацію, причини неявки не повідомив.
04.12.2018 року засуджений ОСОБА_6 з`явився до Бориспільського МРВ та йому було повідомлено, що його особова справа направлена до Бориспільського міськрайонного суду Київської області для скасування звільнення його від відбування покарання.

11.12.2018 року ОСОБА_6 не з`явився до Бориспільського МРВ на реєстрацію, причини неявки не повідомив.
За вих. № 32/2206 від 13.12.2018 року засудженому надіслано виклик за місцем проживання, але за викликом ОСОБА_6 до Бориспільського МРВ так і не з`явився.

В той же час, суд бере до уваги пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника, наданих ними під час судового засідання, що він не ухилявся від явки до уповноваженого органу з питань пробації, а не з`являвся на реєстрацію по причині того, що у нього були приступи епілепсії.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.8 ч.1ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 за час іспитового строку не притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що місцезнаходження ОСОБА_6 не змінював, засуджений у судове засідання на виклик суду з`явився за приводом, повідомив про причини своєї неявки до суду, повідомив про причини своєї неявки до відділу з питань пробації, запевнив, що порушувати обов`язки, покладені на нього судом більше не буде, суд вважає, що вчинені засудженим порушення щодо нез`явлення до органу пробації для реєстрації та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд доходить висновку, що на даний час відсутні підстави, які б, поза розумним сумнівом, вказували на необхідність направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку. Такі дії засудженого не свідчать про небажання останнього виправитись, оскільки, як встановлено судом, органом пробації та прокурором не доведено того, що ОСОБА_6 вчинив дії, які б свідчили про необхідність скасування відносно останнього звільнення з іспитовим строком.

Зважаючи на наведене, а також те, що інших дій чи бездіяльності засудженого, які б давали підстави для висновку про необхідність скасування ОСОБА_6 іспитового строку, не встановлено, на думку суду, у задоволенні подання слід відмовити.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо будуть встановлені для цього підстави, визначені ч. 2 ст. 78 КК України, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області Міністерства юстиції, про скасування звільнення з іспитовим строком відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.
Копію ухвали вручити учасникам провадження.
Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 20.03.2019 року.
Головуючий суддя: ОСОБА_1