Справа № 386/721/18
Провадження № 1-кп/386/16/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000304 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, тимчасово не працюючий, військовозобов`язаного, неодруженого, не депутата, утриманців та пільг не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, 20.11.2017 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин, покарання відбув 28.12.2018 року, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, при таких обставинах:

23.06.2018 року близько 11год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за злочин проти власності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на автодорозі «с.Липовеньке-смт Побузьке» поруч з с.Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, в цей час по вказаній автодорозі проходила ОСОБА_6 , яка тримала в руках поліетеленові пакети з продуктами харчування.

Побачивши у руках ОСОБА_6 вказані пакети, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з підстав чого ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наздогнав ОСОБА_6 та відкрито викрав у неї з рук два поліетиленових пакети, вартість яких згідно висновку експерта від 27.06.2018 року складає 10 грн.80 коп., тобто 5 грн.40 коп. за один пакет, в яких знаходились : скляна банка 0,5 л. з томатною пастою ТМ «Генічаночка», вартість якої згідно висновку експерта від 27.06.2018 року складає 25 грн 00 коп., один кілограм помідор вартість яких згідно висновку експерта від 27.06.2018року складає 25 грн. 00 коп., один кілограм болгарського перцю, жовтого кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 27.06.2018року складає 50 грн 80 коп., 0,5 кг ріпчастої цибулі, вартість якої згідно висновку експерта від 27.06.2018 року складає 2 грн. 50 коп., тобто 5 грн.00 коп. за один кілограм, дві пачки сигарет марки «Київ» червоний, вартість яких згідно висновку експерта від 27.06.2018 року складає 36 грн 00 коп, тобто 18 грн. за одну пачку, одну буханку хліба, вартість якої згідно висновку експерта від 27.06.2018 року складає 11 грн.00 коп., та парасолька чорного кольору, вартість якої згідно висновку експерта від 27.06.2018 року складає 208 грн. 00 коп., після цього з місяця вчинення кримінального правопорушення втік, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 368 грн.00 коп..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Вказав що кримінальне правопорушення ним було вчинено за обставин викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась подала до суду письмову заяву про розгляд справи по обвинуваченню ОСОБА_4 без її участі. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, просила суворо того не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та беручи до уваги думку прокурора, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також у тому, що він усвідомлює неможливість оскаржити обставини справи в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на 2 роки, та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України. Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог КПК України.
Захисник в судовому засіданні вказав, що враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі

Суд заслухавши прокурора, обвинуваченого його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення в порядку дослідження доказів згідно ст.349 ч. 3 КПК України, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, а/п-92 т.2., стан здоровя задовільний на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, а/п-95,97 т.2., раніше судимий, а/п-102,103 т.2.

У відповідності до наданої досудової доповіді Голованівського районним сектором філії державної установи «Центр пробації», вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високим. а/п.62-63 т.1.

Відповідно до інформації начальника Голованівського районного СП Державної установи «Центр пробації» від 09.01.2019 року, ОСОБА_4 28.12.2018 року знятий з обліку по закінченню відбування покарання у вигляді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого, суд згідно ст. 66 КК України враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд згідно ст.67 КК України, рахує вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд приймає до уваги заяву ОСОБА_4 про надання оцінки його діям, та його щирому каяттю.

Такі виводи суду базуються на рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки , яких можна очікувати в зв?язку з відстрочкою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .

Враховуючи національні та Європейські закони, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, йому слід обрати міру покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України.

Підстав, для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Однак на глибоке переконання суду виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без впливу, спричиненого відбуванням покарання реально, тобто без ізоляції від суспільства, що служитиме засудженому попередженням і він не здійснюватиме нових злочинів.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124,366-368,369, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, по ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Речові докази у кримінальному провадженні: два поліетелених пакети, один з яких сірого кольору ,на якому відсутня верхня частина та ручки, інший з зображенням квітів червоного кольору, два поліетиленових пакети прозорого кольору, в яких знаходиться болгарський перець жовтого кольору в кількості 16 штук, помідори в кількості 2 штуки, цибуля в кількості 8 штук, скляна банка ємністю 0,5 л. з томатною пастою ТМ «Генічаночка», дві пачки сигарет «Київ» червоний та верхня частина поліетиленового пакету сірого кольору з ручками чорного кольору, передані під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1