В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1416/18

Провадження № 1-кп/348/122/19

15 березня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000416 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з повною загальною середньою освітою, працює підсобником в ПП «ЛОР», м.Пустомити, Львівської області, на час вчинення злочину непрацюючого, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, на утриманні немає нікого, громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

Відповідно до ст.13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст.4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 року «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної видобуванням корисних копалин.

В порушення вказаних вимог чинного законодавства України ОСОБА_5 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 року (із змінами від 28.12.2011 року за №1370) є сировиною піщано-гравійною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

В ході досудового розслідування встановлено, що 26.06.2018 року ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу - гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою використання у власних потребах за допомогою пристосованої лопати незаконно здійснив видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші (гравію) з берега річки «Бистриця Надвірнянська» в адміністративних межах с.Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області та після цього незаконно перевозив дану суміш на транспортному засобі марки «ЗІЛ - 131», зеленого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

26.06.2018 року близько 11 год. 00 хв. працівниками Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в адміністративних межах с.Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області на березі річки «Бистриця Надвірнянська» виявлено транспортний засіб марки «ЗІЛ-131», зеленого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким здійснювалося перевезення піщано-гравійної суміші, а також спеціально пристосовані лопати, якими здійснювалося незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення-піщано-гравійної суміші.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що дійсно зранку 26.06.2018 року він зателефонував своїм знайомим хлопцям та попросив допомогти йому завантажити на автомобіль гравій, який потрібен був йому для того, щоб підсипати біля хати подвір`я.

Прибувши до річки «Бистриця Надвірнянська», що в с.Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, вони за допомогою лопати і чокана навантажили гравій на автомобіль марки «ЗІЛ-131», який належить його сусідові ОСОБА_6 та в подальшому були затримані працівниками поліції.

Усвідомлює, що вчинив умисний злочин. Просить суд його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє стати на шлях виправлення. Запевнив суд, що подібного більше не повторить.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші, вірно кваліфіковано за ч.2 ст.240 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, те що по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини у вчиненому на досудовому слідстві та в суді, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.
Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. для окремих осіб).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.240 КК України - у виді штрафу.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України і призначити йому покарання штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 27.06.2018 року на транспортний засіб марки «ЗІЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 скасувати.
Речовий доказ по справі: транспортний засіб марки «ЗІЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 27.06.2018 року переданий на відповідальне зберігання власнику згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 - з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1