Справа № 461/1174/19
Провадження № 1-кс/461/1536/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важких справах криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 від 07 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргою, в якій просять скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Львівській області ОСОБА_5 від 07.02.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні № 0000072 та зобов`язати слідчого задовольнити вказану заяву. Скарга вмотивована тим, що 09.01.2019 року заявники звернулися до слідчого з клопотанням про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні, однак постановою від 07.02.2019 року у задоволенні такого клопотання було відмовлено. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказану постанову вважають такою, що винесена без дотримання вимог кримінального процесуального закону; постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою; просить слідчого суддю її скасувати та зобов`язати слідчого залучити їх як потерпілих.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримали, просили таку задовольнити.

Слідчий та прокурор до суду не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення заявників, дослідивши наявні матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 30.10.2018 року, за ознаками кримінально правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

09 січня 2019 року в межах кримінального провадження №0000072 від 30.10.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого із клопотанням про визнання останніх потерпілими.

За результатами розгляду клопотання 07 лютого 2019 року старшим слідчим в особливо важких справах криміналістом слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчим у оскаржуваній постанові зазначено, що об`єктивних достатніх даних, які б на даний час свідчили про завдання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоди немає.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям «потерпілий» слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Натомість, висновком слідчого про відмову у визнанні потерпілим є те, що у матеріалах провадження відсутні докази, які підтверджують та свідчать про заподіяння кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.364 КК України зловживанням владою або службовим становищем начальником СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області та слідчим того ж відділу поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відмовляючи заявникам у визнані потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий обмежився мотивами такої відмови одним реченням, із змісту якого не вбачається які конкретно відомості має на увазі слідчий чи які доводи заявників він не приймає до уваги.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.

Натомість, дана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою.

Таким чином, розглядаючи клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого, слідчий зобов`язаний був винести вмотивовану постанову, а не обмежуватись формальним викладом процесуального рішення.

Слідчому належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність завданої кримінальним правопорушенням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди. В залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.

Окрім того, законодавцем не надано права слідчому судді на визнання особи потерпілою, оскільки це є втручанням суду в діяльність органів досудового розслідування та суперечить ст. 19 Конституції України.

Слідчий суддя в межах своїх повноважень, може лише розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, в даному випадку на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим, за його наявності та за результатами розгляду якої винести одну із ухвал, зокрема про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Даний перелік є вичерпним, а відтак, оскільки суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України; вимога щодо визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важких справах криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 від 07 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000072 від 30.10.2018 р.

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важких справах криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 09.01.2019 року про визнання потерпілими.

В задоволені частини вимог скарги щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .