Справа № 643/7375/19
Провадження № 1-кс/643/2928/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019

Слідчий суддя Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Московського ВП ГУ НП в Харківській області
ОСОБА_2 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про накладення арешту-
встановив :
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 порушує питання про накладення арешту із забороною відчуження на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобіль Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0002420 від 11.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.
Ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши документи, які надані слідчому судді на обґрунтування доводів клопотання, приходжу наступного висновку.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує, що 11.05.2019 рокублизько10:30, ОСОБА_4 знаходилась поблизу ресторану «Макдоналдс,», за адресе м. Харків, проспект Московський 199Г, де у неї, на грунті ревнощів, до свого чоловіка ОСОБА_5 , виник конфлікт з потерпілою ОСОБА_6 . Під час вказаного конфлікту ОСОБА_4 , у присутності свого чолові ОСОБА_5 , діючи умисно, та маючи умисел на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 , із застосуванням ножа, який знаходився у неї при собі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляд заподіяння смерті ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, нанесла останній один удар ножем область черевної порожнини, чим спричинила їй, згідно до довідки № 7623 формою первинної облікової документації №027/0 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунка. Внаслідок вказаних тілесних ушкоджень, потерпілій було проведено оперативне втручай в період часу з 11:00 год. по 12:20, а саме лапаротомію, ушивання поранення шлунка, санація та дренування черевної порожнини. Однак, ОСОБА_4 , не довела свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від її волі, оскільки їй у цьому завадив чоловік ОСОБА_5 , тобто з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вваж необхідними для доведення злочину до кінця.
Зважаючи на вищевказане, з метою подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 .
На теперішній час у органа досудового розслідування є обґрунтовані підставі вважати, що до скоєння зазначеного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_4 , окрім того, є достатні підстави вважати, що існують реальні ризики відчуження вищезазначеного майна третім особам, що у подальшому позбавить можливості орган досудового розслідування використати зазначене майно для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Статтями 8,9 КПК України до основних засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В супереч даним вимогам слідчим не надано доказів, оцінки майна, визначення його вартості за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, якими слідчий обґрунтовує клопотання, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що унеможливлює оцінити співрозмірність вартості майна та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням при визначенні обсягу майна, на яке необхідно накласти арешт, відсутність як цивільного позову потерпілої так і санкції у виді конфіскації майна, за пред`явленою підозрою, свідчить про недотримання слідчим вимог статті 171 КПК України, а відтак зумовлює повернення клопотання для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України-
постановив :
Клопотання слідчого Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про накладення арешту повернути для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1