УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 444/290/17
провадження № 51-3553зно18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду від 21 червня 2018 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
За вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27 березня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на неї обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.
Апеляційний суд 13 липня 2018 року задовольнив апеляційну скаргу прокурора, а апеляційну скаргу представника потерпілого захисника ОСОБА_6 задовольнив частково, скасував вирок місцевого суду й ухвалив свій, яким засудив ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК, та призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки і на підставі ст. 75 КК звільнив її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки, а також постановив виконувати самостійно додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, у решті вирок суду першої інстанції залишив без змін.
Верховний Суд постановою від 21 червня 2018 року залишив без задоволення касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , а вироки Жовківського районного суду Львівської області від 27 березня 2017 року та Апеляційного суду Львівської області від 13 липня 2017 року щодо ОСОБА_5 без зміни.
ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій просив переглянути вищевказану постанову Верховного Суду за нововиявленими обставинами, якими на його думку є те, що при розгляді його касаційної скарги не було відомо, що засуджена ОСОБА_5 змінила прізвище на Метера та виїхала до Польщі.
Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 462 КПК, було залишено без руху і надано строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне зазначені в ухвалі недоліки у встановлений строк, його заява буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 повторно звернувся із заявою, в якій вказує на те, що при ухваленні постанови Верховного Суду від 21 червня 2018 року суд касаційної інстанції посилався на заперечення засудженої ОСОБА_5 , котра вже на той час перебувала в Польщі та змінила своє прізвище на Метера, що, на думку потерпілого, є нововиявленою обставиною, про яку він дізнався 04 вересня 2018 року на засіданні Жовківського районного суду Львівської області.
Залишаючи заяву без руху, Верховний Суд в ухвалі від 16 жовтня 2018 року встановив, що вона подана без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК, згідно з якими у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 заяву, Верховний Суд дійшов висновку, що він не усунув вказані в ухвалі від 16 жовтня 2018 року недоліки та знову не дотримався вимог ст. 462 КПК.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Вичерпний перелік обставин які можуть бути визнані нововиявленими зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК.
Однак, ОСОБА_4 при повторному зверненні до Верховного Суду, всупереч наведеним вимогам закону, в своїй заяві так і не навів жодних доводів на підтвердження існування нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України та які є підставами для здійснення кримінального провадження в порядку глави 34 вказаного Кодексу. Також не зазначив, яким чином ці обставини самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність згаданого рішення суду касаційної інстанції, ухваленого в порядку статей 433, 434, 436, 441, 442 КПК.

Посилання заявника на зміну прізвища та місця проживання обвинуваченою на час розгляду справи у Верховному Суді не є нововиявленими обставинами відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПКУкраїни.
Крім того, викладена вимога ОСОБА_4 не узгоджується з положеннями ст. 467 КПК України, якою визначено, яке саме рішення має постановити суд за наслідками розгляду поданої заяви.
Згідно з ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишеної без руху, Верховний Суд на підставі ч. 3 ст. 464, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його заяву з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ч. 3 ст. 464, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути заяву ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду від 21 червня 2018 року за нововиявленими обставинами разом з усіма доданими до цієї заяви матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3