Справа № 130/1084/17
Провадження №11-кп/801/64/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 червня 2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно - технічною освітою, неодноразово судимого, останній раз:
10.03.2017 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, за ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання:
-за ч.1 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт строком 200 годин;
-за ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна.
За ч.1 ст.70, ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
За ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.03.2017 та призначено остаточне покарання ОСОБА_9 у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 строк перебування під вартою з 27 березня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Червоноград Львівської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, раніше неодноразово засудженого, останній раз:
25.12.2012 року Сокальським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, звільнився 20.06.2014 року на підставі ухвали Миколаївського суду Львівської області від 12.06.2014 року згідно ст.7 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_10 строк перебування під вартою з 27 березня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

26.03.2017 року близько 20 год. 45 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м. Жмеринка Вінницької області, поряд із Будинком Науки та Техніки, що по вул. Б. Хмельницького, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_12 , маючи намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар ногою по обличчю від якого він впав спиною на бруківку. Після того як ОСОБА_12 піднявся на ноги обвинувачений ОСОБА_9 знову наніс йому близько 3-4 ударів руками та ногами по різним частинам голови та тулуба. Згідно висновку судово медичного експерта №32 від 04.04.2017 року у ОСОБА_12 , виявлені садна та подряпини на обличчі, обох руках та правій нозі, які належать до легких тілесних ушкоджень.
26.03.2017 близько 20 год. 45 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Жмеринка Вінницької області, вчинили напад на ОСОБА_13 , з метою заволодіння чужим майном, при наступних обставинах. Так, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , перебуваючи поряд із Будинком Науки та Техніки, що по вул. Б. Хмельницького, підійшли до ОСОБА_13 , після чого обвинувачений ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар кулаком руки по обличчю. Далі ОСОБА_13 , після отриманого удару, маючи при собі належні йому та його брату ОСОБА_12 речі почав тікати по проспекту Бориса Олійника в напрямку кафе «Паб», а обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали його переслідувати. Біля кафе «Паб» ОСОБА_13 наздогнав обвинувачений ОСОБА_9 та здійснивши поштовх в спину від якого ОСОБА_13 впав на поверхню асфальту. Далі обвинувачений ОСОБА_9 почав наносити ОСОБА_13 удари ногами по різним частинам тулубу та голови завдавши при цьому близько п`яти ударів. ОСОБА_13 захищаючись підіймається на ноги, але в цей час до них підбігає обвинувачений ОСОБА_10 . Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 маючи умисел на заволодіння майном, що мав при собі ОСОБА_13 за попередньою змовою, з метою реалізації свого умислу направленого на заволодіння чужим майном, діючи відкрито, умисно, із застосуванням насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у спільному нанесенні потерпілому ОСОБА_13 ударів руками в область голови та тулуба, завдавши при цьому близько 5-7 ударів, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судово - медичного експерта №51 від 12.05.2017 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійної рани лівої надбрівної дуги, саден обличчя та забиття головного мозку легкого ступеню, а також множинні садна верхніх та нижніх кінцівок, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6, але не більше 21 доби. При цьому обвинувачений ОСОБА_10 зриває з ОСОБА_13 належну йому наплічну сумку в середині якої знаходились його гроші в сумі 1100 грн. та мобільний телефон марки «Nоkіа С-5», який згідно висновку експерта №357 від 06.04.2017 з урахуванням зносу, станом на момент проведення експертизи може становити 659 грн. 40 коп. та з даним майном тікає з місця події. Обвинувачений ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_13 підіймає з асфальту, що випав з рук останнього мобільний телефон марки «Nоkіа RМ-1011» який належить ОСОБА_12 та який згідно висновку експерта №356 від 05.04.2017 на момент її проведення може становити 516 грн. 67 коп., після чого також тікає з місця події.
Наплічна сумка, що належить ОСОБА_13 , в якій окрім вище викрадених грошей та мобільного телефону, знаходились пачка цигарок, три кулькові ручки, манікюрні ножиці та кусачки, сім-картки мобільних операторів «Білайн» та «Теле2», ключі від квартири в кількості 2 шт., брелок із зображенням сузір`я «Рак», для потерпілого ОСОБА_13 матеріальної цінності не представляють.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_13 , було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1759 грн. 40 коп., а потерпілому ОСОБА_12 на суму 516 грн. 67 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити матеріали провадження на новий розгляд, мотивуючи свої вимоги тим, що під час судового розгляду суд першої інстанції не допитував всіх учасників процесу, а саме не був допитаний один свідок. Суд першої інстанції не взяв до уваги його каяття, не взято до уваги думку прокурора, про застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців та призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 років.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.187 КК України, перекваліфікувавши його дії на ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання із застосування ст.75 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_10 винуватість у інкримінованому йому злочині визнавав частково, а саме за ч.1 ст.187 КК України без попередньої змови з обвинуваченим ОСОБА_9 .
Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам, дослідженим під час судового розгляду, оскільки згідно зі змістом оскаржуваного вироку ніякої домовленості про скоєння злочину, або наміри це зробити між обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_10 не було. Обвинувачений ОСОБА_10 у суді першої інстанції визнав вину за ч.1 ст.187 КК України без попередньої змови з обвинуваченим ОСОБА_9 .
Прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 до початку судового розгляду своїм листом від 14.01.2019 року відмовився від апеляційної скарги.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 та просив змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині його обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України, перекваліфікувавши його дії на ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання із застосування ст.75 КК України.
Заслухавши обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити його без змін.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень (злочинів), за які вони засуджені, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, повно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були дотримані.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам належності та допустимості.
Відповідно до ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину,а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч.2 ст.28 КК України, домовленість повинна стосуватись спільності вчинення злочину (узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу способу вчинення, змісту виконуваних функцій). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі усній, письмовій, за допомогою конкретних дій.

Як вбачається із встановлених судом першої інстанції обставин вчинення злочину, у обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попередня змова відбувалася за допомогою дій, тобто безпосередньо через їх поведінку, а саме як і ОСОБА_9 так і ОСОБА_10 з самого початку були разом на місці досліджуваної судом події, після висунення вимоги про передачу майна та нанесення тілесних ушкоджень вони разом доганяли потерпілого ОСОБА_13 , наносили йому тілесні ушкодження, заволоділи особистим майном ОСОБА_13 та телефоном потерпілого ОСОБА_12 , який перебував у ОСОБА_13 , тому дані дії в сукупності спростовують доводи сторони захисту, що злочин обвинувачених відбувався без попередньої змови, адже з наведених обставин видно, що обвинувачені вчиняли злочин щодо потерпілих за попередньою домовленістю, що свідчить про правильність кваліфікації дій останніх саме за ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, і колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо дотримання ним вимог Закону України про кримінальну відповідальність при призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.187 КК України врахував особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий та реально відбував покарання, шкоду потерпілим не відшкодував, у вчиненні злочинів не розкаявся, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, що обтяжує покарання, врахувавши всі обставини справи, та думки учасників сторін, зокрема і думку прокурора суд першої призначив ОСОБА_9 за ч.2 ст.187 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна, та на підставі ст.71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією майна, що спростовує, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , що суд першої інстанції призначаючи йому покарання не врахував думки прокурора щодо міри покарання.

Аналізуючи тяжкість скоєного обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів, відомості які їх характеризують, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини колегія судів не вбачає підстав для застосування до обвинувачених інститутів, передбачених ст.ст.69,75 КК України.
Враховуючи вищенаведене, будь-яких істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 у зв`язку з відмовою від неї закрити.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 червня 2018 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засуджений, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом