КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000019 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки на час розгляду справи в суді ОСОБА_6 не висунуто обвинувачення у порядку та у спосіб, передбачений законом, а в обвинувальному акті лише автоматично продубльовано зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та при цьому не зазначено викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення, закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, зазначаючи правову кваліфікацію злочинів у яких підозрюється ОСОБА_6 , слідчим та прокурором стверджується, що останній вчинив злочини, чим грубо порушено загальні засади кримінального провадження, зокрема презумпцію невинуватості.
________________________________________________________
Справа №11-кп/824/1175/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ч. 2 ст. 364 КК України Доповідач ОСОБА_1
Також суд критично оцінює твердження прокурора щодо можливості усунення вказаних порушень під час судового розгляду шляхом зміни обвинувачення в ході судового розгляду, оскільки, виходячи з системного аналізу норм Кримінального процесуального Кодексу України, і, зокрема ст. 338 KПК України, прокурор має право змінити вже висунуте обвинувачення особі, що в даному випадку зроблено не було.
І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, в ньому викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення та сформовано обвинувачення, а також до обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Разом з тим, попри відсутності в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні викладено чітко та конкретно.
При цьому обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Таким чином, на думку апелянта, зміст обвинувачення ОСОБА_6 є конкретним та викладені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, а також заперечення обвинуваченого проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

При цьому обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Згідно вказаної норми Закону, обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень є важливою гарантією забезпечення реалізації особою права на захист та справедливий судовий розгляд.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 лише приведено зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, при цьому наявна вказівка на те, що ОСОБА_6 саме підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та у визначеній кримінальним процесуальним законом послідовності не зазначено викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення, закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, оскільки обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, взагалі не висунуто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, і вважає обґрунтованим рішення про повернення його прокурору для усунення недоліків, як це передбачено п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, - безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3