Справа 367/5334/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1099/2018 Доповідач в 2 інстанції- ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2018 року,-
в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло подання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_7 терміном на 2 роки на підставі п. «б» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими із місць позбавлення волі».
Обґрунтовувалось подання тим, що за час відбування покарання, засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе як злісний порушник установленого порядку відбування покарання.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2018 року подання задоволено частково, встановлено ОСОБА_7 адміністративний нагляд терміном на 1 рік і 6 місяців, встановивши наступні обмеження:
- заборонити залишати своє місце проживання із 22:00 до 06:00 кожної доби;
- заборонити відвідувати місця, де дозволена торгівля та розливання спиртних напоїв;
- чотири рази на місяць з`являтися на реєстрацію до ВП ГУ Національної поліції;
- заборонити виїзд за межі місця проживання без дозволу ВП ГУ Національної поліції.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 указав на незаконність ухвали. Вважав, що адміністрація колонії упереджено ставилася до його особи та спеціально ініціювала питання встановлення адміністративного нагляду. На думку апелянта, таке відношення викликане його скаргами щодо неналежного лікування за час його перебування у ДУ «Бучанська виправна колонія № 85».

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав її доводи необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін;
вивчивши матеріали подання та докладені до нього матеріали колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.3 Закону України від 01.12.1994 року № 264/94-ВР «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції підлягало доказуванню те, що засуджений ОСОБА_7 відноситься до кола осіб, указаних у зазначеній нормі закону в частині тяжкості злочинів, за які він засуджений або кількості засуджень до позбавлення волі за умисні злочини; що він вперто не бажає стати на шлях виправлення та що він залишається небезпечним для суспільства. Останні дві обставини встановлюються виходячи із даних про поведінку засудженого у ході відбування ним покарання, характеристик засудженого, його відношення до скоєного злочину та інших обставин які можуть істотно вплинути на вирішення питання про те бажає, чи не бажає особа стати на шлях виправлення та чи залишається вона небезпечною для суспільства. При ухваленні судового рішення суд зобов`язаний навести мотиви того, доведеними чи не доведеними він вважає ці обставини.
Цих вимог закону при направленні до суду подання про встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду, розгляду подання у суді першої інстанції та ухваленні судом першої інстанції рішення дотримано не було. Як вбачається із подання, прохання про встановлення засудженому ОСОБА_7 адміністративного нагляду начальник ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» мотивував тим, що засуджений є злісним порушником установленого порядку відбування покарання.
Суд першої інстанції, ухвалюючи щодо ОСОБА_7 рішення про застосування щодо нього адміністративного нагляду мотивував його тим, що останній є злісним порушником установленого порядку відбування покарання. Між тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що поняття злісного порушника установленого порядку відбування покарання за своїм змістом значно вужче поняття особи, щодо якої може бути встановлений адміністративний нагляд відповідно до п. «б» ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». При цьому в ухвалі про встановлення адміністративного нагляду судом не зроблено будь-яких висновків щодо впертого не бажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а також того, що він залишається небезпечним для суспільства та не наведено мотивів прийнятого рішення. Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що протягом строку відбування покарання ОСОБА_7 двічі заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Відповідно до наданої характеристики ОСОБА_7 реагує на заходи виховного та профілактичного характеру, по відношенню до представників адміністрації поводить себе стримано, тактовний у спілкуванні, вину у скоєному злочині визнав, не конфліктний, підтримує соціально-корисні зв`язки. За таких умов, при відсутності доведення обставин, передбачених п. «б» ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» сам по собі факт вчинення ОСОБА_7 двох злісних порушень установленого порядку відбування покарання на думку колегії суддів не дає підстав для застосування до нього адміністративного нагляду. При цьому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 має стягнення лише за два злісних порушень установленого порядку відбування покарання, а саме за зберігання заборонених предметів, оскільки перешкоджання обшуку не відноситься до таких порушень з огляду на положення ст. 133 КВК України.
За наявності зазначених вище порушень закону ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2018 року про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_7 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.
Колегія суддів вважає, що у ході розгляду подання у суді першої інстанції не було доведено того, що засуджений ОСОБА_7 відноситься до числа осіб, зазначених у п. «б» ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». У зв`язку із цим колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу про залишення без задоволення подання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2018 року про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу. Подання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4