Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/6235/18
Провадження № 1-кп/490/732/2018
У Х В А Л А

01 листопад 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000412 про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоселиця Ульяновського /наразі - Благовіщенського/ району Кіровоградської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, має сина ОСОБА_6 , 2003 року народження, та доньку ОСОБА_7 , 2005 року народження, є безробітним, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України /в редакції закону від 05 квітня 2001 року/, -

В С Т А Н О В И В :

З 15 серпня 2014 року ОСОБА_4 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України.

Наказом командира військової польова пошта НОМЕР_1 від 15 серпня 2014 року № 210 він був зарахований до списків особового складу цієї частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця 3 взводу 2 роти охорони вказаної частини.

Проте, 25 січня 2015 року ОСОБА_4 самовільно залишив розташуванні вказаної військової частини та був відсутній до 15 жовтня 2016 року.

Під час підготовчого засідання обвинувачений факт відсутності у військовій частині протягом вказаного періоду визнав.

При цьому він пояснив, що до вказаних подій безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, під час чого отримав чисельні нагороди, після повернення до військової частини продовжив сумлінно виконувати свій військовий обов`язок, наразі є звільненим та продовжує сумлінно виконувати військовий обов`язок у запасі.

Спираючись на таке, просив про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із зміною обстановки.

Прокурор під час підготовчого судового засідання проти задоволення клопотання не заперечував.

Після вислуховування сторін кримінального провадження та дослідження наданих суду матеріалів суд дійшов такого.

Відповідно до статті 48 Кримінального Кодексу України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таке доводить, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у разі, якщо:

-вона вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості (окрім корупційних злочинів);

-такий злочин вона вчинила вперше;

-після вчинення злочину навколо неї відбулась така зміна обстановки, внаслідок якої, зокрема, особа втратила суспільну небезпеку.

З огляду на це суд відзначає, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України /в редакції закону від 05 квітня 2001 року/, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, отже відповідно до статті 12 КК України цей злочини віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Та обставина, що злочин обвинуваченим вчинений вперше, сторонами не заперечується.

Щодо особи винного суд відзначає, що, як свідчать матеріали справи, до подій, що є предметом розгляду цієї справи, ОСОБА_4 , знаходячись в зоні АТО, виконував свої службові обов`язки та обов`язки, пов`язані із проходженням служби, зразково, в зв`язку із чим неодноразово отримував бойові нагороди.

Цю обставину суд враховує таким чином.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "про військовий обов`язок та військову службу" військовий обов`язок громадян полягає ні в чому інакшому, як у захисті Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Військова служба ж відповідно до частини 3 статті 1 цього Закону є лише одним з елементів військового обов`язку.

ОСОБА_4 ж вчинив злочин проти порядку проходження військової служби.

З огляду на таке суд вважає, що попри те, що ОСОБА_4 грубо порушив військовий порядок, свій військовий обов`язок по суті він виконав.

Суд також враховує, що військовий порядок ОСОБА_4 порушив в умовах певної невизначеності щодо порядку проходження служби, повернувся на службу добровільно та продовжив виконання свого військового обов`язку.

Суд також враховує, що наразі зі служби він звільнений.

Наведені обставини у їх сукупності дозволяють суду дійти висновку про те, що навколо особи обвинуваченого відбулась зміна обстановки, яка є настільки суттєвою, що повністю змінила його особу та, зокрема, унеможливила вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Наведені обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що на час розгляду справи судом внаслідок зміни обстановки ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним.

Судом обвинуваченому роз`яснювались наслідки задоволення клопотання, а також його право вимогати розгляду справи по суті, але цим правом обвинувачений скористатись не побажав та просив справу закрити.

За такого підстави для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого є відсутніми.

Отже, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 289 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Клопотання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, що передбачений частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону від 5 квітня 2001 року/ на підставі статті 48 КК України - в зв`язку із зміною обстановки.
Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що передбачений частиною 3 статті 407 КК України закрити.
Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =