Справа № 466/8155/18
У Х В А Л А

судового засідання

08 квітня 2019року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003176 про обвинувачення ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0003176 про обвинувачення ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи, що строк тримання під вартою завершується 14 квітня 2019року. Клопотання мотивує тим, що обґрунтованість висунутого обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами; ризики, які були підставою для застосування і продовження такого запобіжного заходу, не змінилися, продовжують мати місце, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам. Підтримав доводи, наведені у письмовому клопотанні.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши доводи та заперечення учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні заявленого клопотання суд застосовує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях «Харченко проти України», «Бєлозоров проти Росії та України», згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовження тримання обвинуваченого під вартою може бути виправданим заходом у справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу, закріпленого у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Лабіта проти Італії»).

Крім того, як зазначено у п. 219 рішення Європейського суду з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Клопотання прокурора подано в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, відтак жодних порушень при внесенні клопотання прокурором немає.

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні поступив до Шевченківського районного суду м.Львова 11.10.2018року.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою судового засідання від 07.12.2018 р. обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 13.02.2019 р. включно.Ухвалою судового засідання від 11.02.2019 р. обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 14.04.2019 р. включно

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, відтак існує вірогідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін. Окрім цього, суд вважає, що на даний час продовжують існувати вагомі ризики можливості переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню та можливості, продовження злочинної діяльності. Тобто ризики, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати на даний час.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд вважає доцільним продовження обвинуваченому у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою , оскільки застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 314, 315, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів - з 14 квітня 2019року до 13 червня 2019року включно.

Вручити копію ухвали обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Скерувати копію ухвалу в СІЗО № 19 Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1