ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

підсудного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 1-кп/243/293/2019 (№00002427) за підозрою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року, приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 знаходився біля 1-го під`їзду будинку № 25 по вул. Ясна м. Слов`янська Донецької області, де між ним та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязне них стосунків виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку свого діяння, взяв у праву руку камінь, який знаходився поруч, після чого, стоячи з лівого боку від ОСОБА_7 , завдав йому удар каменем, який тримав у правій руці в голову в область лівої верхньої частини потилиці, після чого ОСОБА_5 захищаючись обхопив корпус ОСОБА_8 двома руками та повалив його на асфальт таким чином, що сам знаходився зверху ОСОБА_8 . Продовжуючи свій єдиний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 завдав йому послідовно ще три удари каменем, який тримав у правій руці в ліве вухо, в верхню частину голови та у праву скроневу частину голови, заподіявши ОСОБА_5 забійні рани та садна волосистої частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я як потребуючи для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня, після чого відштовхнув ОСОБА_7 і втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, суду пояснив наступне: він та ОСОБА_5 є сусіді, мешкають в одному під`їзді будинку АДРЕСА_2 . 13.11.2018р. близько 17 години 20 хвилин він стояв біля свого під`їзду, де зустрів ОСОБА_5 , після чого запропонував ОСОБА_7 не приставати до його матері. Між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого він взяв камінь, який був поруч під`їзду, яким він інколи підпирав двері під`їзду щоб ті не зачинялися та наніс ОСОБА_7 удар каменем у голову. Після удару ОСОБА_7 звалив його на асфальт, а сам упав на нього зверху. Лежачи він наніс ОСОБА_7 ще три удари каменем по голові, ОСОБА_7 надавив йому на око, після чого він відштовхнув ОСОБА_7 та відійшов від нього. Зараз він розкаюється у вчиненому, просить його не карати суворо.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав пояснення, які у своїй більшій частині співпадають із викладеним ОСОБА_6 , суду пояснив наступне: 13.11.2018р., близько 17 години 20 хвилин, коли він повертався до своєї квартири після вигулу своєї собаки, він зустрівся біля під`їзду зі своїм сусідом ОСОБА_6 , який став йому висловлюватися стосовно того, що він шукає його матір для того, щоб та відшкодувала збитки залиттям квартири, став погрожувати, потім взяв камінь та вдарив його у вухо. Він схопив ОСОБА_10 , вони разом впали. Лой лежачи став бити його каменем по голові, а після того, так він застосував до ОСОБА_10 больовий прийом надавив на брову, той відштовхнув його та втік. Потім до нього підійшла дружина, побачила кров у нього на голові та викликала швидку. Автомобілем швидкої допомоги його доставили до лікарні, де надали медичну допомогу, зашили розриви на голові. На даний час він матеріальних претензій до ОСОБА_10 не має, цивільний позов не заявляє. Він бажає призначення ОСОБА_11 покарання у вигляді громадських робіт.

Суд, за згодою учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визначив об`єм обсягу доказів, обмежившись допитом підсудного ОСОБА_6 , який в суді не оспорював фактичних обставин справи та його показання не суперечать фактичним обставинам справи, допитом потерпілого ОСОБА_5 та вивченням письмових доказів.

Окрім визнання підсудним ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, показань потерпілого ОСОБА_5 , вина ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підтверджується наступними доказами:

?витягом з кримінального провадження №0002427, з якого слідує, що 13.11.2018р. до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 внесено факт заподіяння йому тілесних ушкоджень;

?медичною довідкою № 246 від 13.11.2018р., з якої слідує, що в КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» ОСОБА_5 надана медична допомога у зв`язку зі множинними забоями голови, саднами волосистої частини голови, забійною раною потиличної частини голови;

?протоколами слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 05.12.2018р., в ході проведення яких кожен з них окремо від інших осіб показав на місті за яких обставин ОСОБА_5 . ОСОБА_6 заподіяв біля 1-го під`їзду будинку № 25 по вул. Ясна м. Слов`янська 13.11.2018р. тілесні ушкодження;

?висновком судово-медичного експерта № 355 від 11.12.2018р., з якого слідує, що виявлені у ОСОБА_5 забійні рани та садна волосистої частини голови утворилися від дії тупих предметів, можливо в зазначений термін і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючи для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21го дня;

?висновками судово-медичного експерта № 356 від 12.12.2018р., № 364 від 18.12.2018р., згідно до яких виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 можливо при обставинах, на які вказують ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчих експериментів за участю кожного з них;

?висновком судово-медичного експерта № 363 від 18.12.2018р., з якого слідує що характер та локалізація виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від декількох ударів тупим твердим предметом, яким могло бути каміння.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ст. 125 ч. 2 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, щиросердно розкаявся, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку у лікарів-наркологів з 1997 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», перебуває на обліку у лікарів-психіатрів з 2009 року з діагнозом: «Розлад адаптації антено-депресивна реакція на стрес», одружений, неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, потерпілий не має до ОСОБА_6 претензій матеріального характеру та просить не карати його суворо, призначити покарання у вигляді громадських робіт.

З висновку судово-психіатричного експерта № 1356 від 24.12.2018р. (складеного російською мовою) слідує, що ОСОБА_6 «в период времени, соответствующий инкриминируемому правонарушению, обнаруживал эмоционально-неустойчивое расстройство личности, осложненное психическими и поведенческими расстройствами вследствие употребления опиоидов, синдром зависимости, ремиссия два года. Мог осознавать свои действия и руководить ими, не находился в состоянии временного расстройства психической деятельности. В настоящее время ОСОБА_14 обнаруживает эмоционально-неустойчивое расстройство личности, осложненное психическими и поведенческими расстройствами вследствие употребления опиоидов, синдром зависимости, ремиссия два года. В применении принудительных мер медицинского характера не нуждается».

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України відсутні.

Суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З висновку органу пробації від 21.01.2019р. слідує, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі і для окремих осіб. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винного, вищезазначених обставин справи, а також наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, позиції потерпілого та прокурора, які бажають призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт, суд дійшов висновку, що підсудному ОСОБА_6 потрібно призначити покарання саме у вигляді громадських робіт не в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, яке буде достатнім для його перевиховання та виправлення.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат та речових доказів не має.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 220 (Двісті двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1