У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №336/517/18
пр. №1-кп/336/99/19

6 березня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила суду клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, з чим погодився прокурор ОСОБА_4 .

Обвинувачений просив вирішити клопотання на розсуд суду.
Неявка потерпілих не перешкоджила розгляду клопотання прокурора.
Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення розглядає питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. ст. 199, 197 ч.3 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, на строк 60 днів.
Як вбачається із поданих до суду обвинувальних актів, обвинувачений раніше неодноразово судимий, в межах цього кримінального провадження його повідомлено про підозру у вчиненні кількох злочинів середнього ступеню тяжкості. Вказані обставини враховує суд, постановляючи рішення про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. ст. 331, 197 КПК України, суд також враховує, що судове провадження не завершено, тримання обвинуваченого під вартою вимагає серйозність висунутого проти нього обвинувачення, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для продовження дії відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, який суд вважає за доцільним встановити тривалістю у 60 днів.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого, а тому необхідно продовжити останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 55, 61, 62, 183, 197, 199, п.4 ч.3, ст.ст. 331, 392, КПК України,суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - на 60 днів, - по 04 травня 2019 року включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 38 420 грн.
Роз`яснити, що застава може бути внесена обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: рахунок № 1205, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу із зазначенням П.І.Б. обвинуваченого, номера справи, Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом строку її дії.
Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки: - прибувати до суду, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, за першою вимогою; - повідомляти процесуального прокурора та суд, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Запорізького слідчого ізолятора .
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Запорізького слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення особи з-під варти та повідомити усно і письмово процесуального прокурора, головуючого суддю ОСОБА_1 .
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого, який її вніс, з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який її вніс, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали надіслати Запорізькому слідчому ізолятору, вручити сторонам кримінального провадження.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

06.03.19