ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/1654/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1 ,
Провадження №11-кп/818/705/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2018р. відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Джанкой, АРК, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, без визначеного місця проживання, раніше судимий:

-01.03.2012р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 3 роки, згідно рішення Лозівського міськрайсуду від 17.02.2014р. повернутого в місця позбавлена волі для відбування покарання, звільненого 05.07.2016р. після відбуття строку покарання,

засуджений за: - ч.2 ст.342 КК України до 1(одного) року позбавлення волі,

- ч.2 ст.345 КК України до 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 1(один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Варварівка Радянського району, АРК, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, без визначеного місця проживання, раніше судимий:

-25.05.2001р. Кегичівським районним судом Харківської області за ст.17, ч.2 ст.140, 17, ч.2 ст.141, 102, 42 КК України до 3років позбавлення волі, звільненого 01.11.2002р. на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.10.2002р. умовно-достроково на невідбутий строк 1рік 4місяці 3дні;

-27.03.2003р. Кегичівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3років 3місяців позбавлення волі, звільненого 16.09.2005р. на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 08.09.2005р. умовно-достроково на невідбутий строк 8міс. 28днів;

-13.04.2007р. Кегичівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, 395, ч.1 ст.70 КК України до 3років 1місяця, звільненого 03.11.2009р. за постановою Харківського районного суду Харківської області від 26.10.2009р. умовно-достроково на невідбутий строк 4міс. 26днів;

-23.04.2015р. Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, 70 КК України до 4місяців арешту, звільненого 23.05.2015р. після відбуття строку покарання; згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2015р. вирок скасовано та справу повернуто на новий розгляд;

-04.04.2016р. Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 6місяців позбавлення волі,

засуджений за: - ч.2 ст.342 КК України до 1(одного) року позбавлення волі,

- ч.2 ст.345 КК України до 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі,

- ч.2 ст. 185 КК України до 2(двох) років 6(шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання - 2(два) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

Цим же рішенням суду розв`язаний цивільний позов та вирішено доля речових доказів.

Згідно вироку, 14.02.2018р. близько 21год. до чергової частини Лозівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про крадіжку двох трансформаторів, які знаходяться на балансі ПАТ «Укрзалізниця» і використовуються виробничим підрозділом «Лозівська дистанція сигналізації та зв`язку філії «Південна залізниця». За вказаною у повідомленні адресою направлено групу швидкого реагування Лозівського ВП ГУНП в Харківській області у складі: інспектора СРПП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 та поліцейського СРП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_11 . По прибуттю на місце події зазначеними працівниками поліції на снігу виявлені слід взуття, по яких вони почали переслідування. Через певний проміжок часу ОСОБА_12 неподалік зупинки «Заводська» по станції Лозова Південної залізниці виявив землянку, в якій побачив викрадені два трансформатори та ОСОБА_9 ОСОБА_10 , знаходячись у форменому одязі працівника поліції та при виконанні своїх службових обов`язків, представився ОСОБА_9 та попросив останнього вийти із землянки. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який теж знаходився у землянці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ними знаходиться працівник поліції, відмовилися виконувати законні вимоги ОСОБА_10 та, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганського мотиву, з метою невиконання законних вимог працівника поліції, схопили ОСОБА_10 за одежу та ноги і затягнули до вказаної землянки, тобто вчинили йому опір, а саме здійснили активні дії, які полягали у застосуванні до ОСОБА_10 фізичної сили та перешкоджанні йому у виконанні службових обов`язків.

Крім того, 14.02.2018р. близько 21год. до чергової частини Лозівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про скоєння крадіжки двох трансформаторів, які знаходяться на балансі ПАТ «Укрзалізниця» та використовуються виробничим підрозділом «Лозівська дистанція сигналізації та зв`язку» філії «Південна залізниця». За вказаною у повідомленні адресою направлено групу швидкого реагування Лозівського ВП ГУНП в Харківській області у складі: інспектора СРПП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 та поліцейського СРПП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_11 . По прибуттю на місце події зазначеними працівниками поліції на снігу виявлені сліди взуття, по яких вони почали переслідування. Через певний проміжок часу ОСОБА_10 неподалік зупинки «Заводська» по станції Лозова Південної залізниці виявив землянку, в якій побачив викрадені два трансформатори та ОСОБА_9 ОСОБА_10 , знаходячись у форменому одязі працівника поліції та при виконанні своїх службових обов`язків, представився ОСОБА_9 та попросив останнього вийти із землянки. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який теж знаходився у землянці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ними знаходиться працівник поліції, відмовилися виконувати законні вимоги ОСОБА_10 та, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганського мотиву, з метою здійснення опору та спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції, почали погрожувати ОСОБА_10 , говорячи: «Мусор, ми сейчас будем тебя убивать!». Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 схопили ОСОБА_10 за бушлат та затягнули до землянки, де стали наносити йому удари по різним частинам тіла та голові, заподіявши йому синці в потиличній ділянці зліва, в скроневій ділянці зліва, в лівій підочній області, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, на спині в підлопаточній області зліва, на грудній клітині в області основи грудини, крововилив у білкову оболонку лівого ока, садна по розгинальній поверхні правого передпліччя в нижній третині, по передній поверхні правого і лівого колін, тобто легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 14.01.2018р. близько 04год. ОСОБА_8 , діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, прийшов до місця розташування колійної коробки на залізничній колії на ділянці III АБП - 173 км., пікет № 4 ст. Лозова Південної залізниці, яка знаходиться між зупинками «Заводська» та «Хлібне» ст. Лозова. Діючи з корисливих мотивів та з метою наживи, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 руками зірвав розташований над даною коробкою металевий саркофаг та замок, за допомогою якого закривалася колійна коробка, після чого таємно викрав з даної колійної коробки трансформатор ПОБС-2А вартістю 899грн. 16коп. З місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Лозівська дистанція сигналізації та зв`язку» філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 18.01.2018р. близько 01год. ОСОБА_8 , діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, прийшов до місця розташування колійної коробки на залізничній колії на ділянці III АБП - 173 км., пікет № 4 ст. Лозова Південної залізниці, яка знаходиться між зупинками «Заводська» та «Хлібне» ст. Лозова. Діючи з корисливих мотивів та з метою наживи, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 руками зірвав розташований над даною коробкою металевий саркофаг та замок, за допомогою якого закривалася колійна коробка, після чого таємно викрав з даної колійної коробки трансформатор ПОБС-2А вартістю 899грн. 16коп. З місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Лозівська дистанція сигналізації та зв`язку» філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 14.02.2018р. близько 20год. 55хв. ОСОБА_8 , діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, прийшов до місця розташування двох колійних коробок на залізничній колії на ділянці III АБП та 11 СП ст. Лозова Південної залізниці, яка знаходиться між зупинками «Заводська» та «Хлібне» ст. Лозова. Діючи з корисливих мотивів та з метою наживи, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 руками зірвав розташовані над даними коробками металеві саркофаги, після чого також руками зірвав замки, за допомогою яких закривалися колійні коробки, та таємно викрав з них по одному трансформатору ПОБС-2А, вартістю 899грн. 16коп. кожен, на загальну суму 1798грн. 32коп.. З місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Лозівська дистанція сигналізації та зв`язку» філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі, в редакції змінених доводів обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи вирок в частині встановлених фактичних даних та кваліфікації, просить застосувати до нього амністію.
Прокурор у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи встановлені фактичні дані та кваліфікацію вважає призначене покарання несправедливим в наслідок м`якості, а тому просить вирок суду в цій частині скасувати та ухвалити новий яким ОСОБА_8 призначити 4 роки позбавлення волі, ОСОБА_9 3 роки позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів, які просили задовольнити їх апеляції, захисника, який підтримав апеляційну скаргу підзахисного, а решта учасників судового провадження просили залишити вирок без змін, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.160-165), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Так як, судом встановлено, що брати Короткови вчинили опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків то їх дії вірно кваліфіковані районним судом, на думку колегії суддів за ч.2 ст. 342 КК України, як і їх дії щодо умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за ч.2 ст.345 КК України. Крім того, оскільки ОСОБА_8 , вчинив ще таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно то ці його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст.65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував: ступень тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та непогашену судимість, не працює, не одружений, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, а вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння обставиною, що обтяжує покарання.

З урахуванням наведеного, враховуючи висновок Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.06.2018р., ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є середньою, загальний рівень ризику для суспільства є середнім, районний суд прийшов до правомірного висновку, за переконанням колегії суддів, що виправлення ОСОБА_9 можливе у випадку позбавлення його волі в межах санкцій статей.
Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням висновку органу пробації, колегія суддів находить таким, що в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Крім того, призначене покарання за кожний окремо злочин, і остаточне призначене покарання неможна, на думку колегії суддів визнати явно не справедливим з урахуванням положення ст.414 КПК України, а тому визнається справедливим.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: ступень тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, не працює, не одружений, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, а вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння обставиною, що обтяжує покарання.

З урахуванням наведеного, враховуючи висновок Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.06.2018р., ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високою, загальний рівень ризику для суспільства є високим, районний суд прийшов до правомірного висновку, за переконанням колегії суддів, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише у випадку позбавлення його волі в межах санкцій статей.
Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням висновку органу пробації, колегія суддів находить таким, що також в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Крім того, призначене покарання за кожний окремо злочин, і остаточне призначене покарання, цьому обвинуваченому, неможна, на думку колегії суддів визнати явно не справедливим з урахуванням положення ст.414 КПК України, а тому визнається справедливим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції прокурора.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому злочини після набрання чинності вищевказаного Закону то на нього, згідно наведеної норми, не поширюється дія цього Закону.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2018р. відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими у той же час з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді