Справа № 645/7807/18
Провадження № 1-кп/645/432/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003068 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, -
в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003068 від 19.12.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 вважали за можливе призначити провадження до судового розгляду.
Вислухавши учаників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З обвинувального акту вбачається, що цей чітко визначений законодавцем порядок - порушено.
Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Так, згідно обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
При цьому в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування сформульовано наступним чином:
Так, ОСОБА_4 03.11.2018 приблизно о 17:09 годині зателефонував за номера «102» та повідомив, що його знайомий ОСОБА_5 скоїв крадіжку його обручки. Після чого по прибуттю екіпажу УПП в Харківській області ОСОБА_4 , будучи належним чином попереджений про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, передбачену ст.383 КК України, про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдиві показання наданих потерпілим, передбачену ст. 384 КК України, ознайомлений із правами передбаченими ст. 63 Конституції України, про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, але бажаючи діяти саме таким чином, написав власноручну заяву про те, що в період часу з 12.09.2018 по 14.09.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 скоїв таємне викрадення обручки золотої, мобільного телефону та 500 грн., достовірно знаючи, що останній не вчиняв зазначеного кримінального правопорушення. Вказана заява 03.11.2018 внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002654 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка). ОСОБА_6 09.11.2018, знаходячись в приміщенні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельська 1/32, під час допиту в якості потерпілого, у кримінальному провадженні №0002654 від 03.11.2018, розпочатого за його заявою, по факту викрадення його майна ОСОБА_5 , в період часу з 09:12 до 10:00, будучи належним чином попереджений про кримінальну відповідальність, на підставі ч.3 ст.224 КПК України, за дачу завідомо неправдивих показань, передбачену ст.384 КК України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, але бажаючи діяти саме таким чином, надав завідомо неправдиві показання про те, що 12.10.2018 у вечірній час його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приїхав до нього додому, та розповів про те, що посварився із батьками та йому необхідно 2-3 дні, щоб влаштуватися на роботу, та знайти собі місце проживання. Після чого ОСОБА_5 залишився вдома у ОСОБА_6 , де також мешкає дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 13.10.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вийшли із квартири вранці, ОСОБА_5 вийшов разом із ними. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулися пізно у вечері приблизно о 23:00 годині, зустріли ОСОБА_5 та разом пішли до них додому за адресою: АДРЕСА_2 . 14.10.2018 в період часу з 08:00 до 08:30 ОСОБА_5 сповістив про те, що йому необхідно терміново бігти у справах і взяв ноутбук, який в нього був із собою, а свою сумку та речі (предмети одягу) залишив у в квартирі у ОСОБА_4 та пішов. 14.10.2018 в період часу з 08:30 по 09:30 ОСОБА_4 виявив відсутність наступних речей: обручки (виконана із золота 585 проби, вагою 2.00 грами, розміром 20 мм., виготовлена 13.07.2017, придбана ОСОБА_4 у новому стані 10.07.2018 за 2500 грн.,), яка лежала на полиці у серванті (на відкритому у доступу місці); 500 грн., однією купюрою, яка лежала на тій же полиці у серванті, що і обручка; мобільний телефон «Самсунг j-100» (іmеі не відомий, придбаний у стані минулого використання, документи на телефон відсутні, матеріальної цінності ОСОБА_4 не представляє), а згодом звернувся до Національної поліції із повідомлення про крадіжку вищезазначеного майна, яку скоїв ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що останній зазначеного ним не вчиняв. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002654 від 03.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України встановлено, що зазначено обручку ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 30.09.2018 вирішили закласти до ломбарду «Найкращий», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 144, з метою отримання грошових коштів, що і зробили. У зв`язку із відсутністю паспорту у ОСОБА_4 зазначена обручка, що належить ОСОБА_4 , закладалася від імені ОСОБА_5 , у якого паспорт був при собі. Заклавши обручку до ломбарду отримані кошти ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 , який у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, а саме вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Крім того, у період з 28.10.2018 по 02.11.2018 ОСОБА_4 неодноразово телефонував батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_9 02.07.1970 та вимагав, щоб ОСОБА_5 зустрівся із ним, мотивуючи необхідність його присутності у ломбарді «Найкращий» за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 144 у зв`язку із необхідністю викупу закладеної обручки. Отримавши усну відмову від батька ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , ОСОБА_4 повідомив, що зверниться до поліції та повідомить про вчинення крадіжки обручки, та зазначить ОСОБА_5 як єдину особу яку він підозрює у вчиненні зазначеного злочину.
03.11.2018 року приблизно о 17:20 ОСОБА_4 відправив ОСОБА_9 SMS- повідомлення з наступним текстом (далі мовою оригіналу): «Я просил по хорошему!! Нужны его документы!! Я приеду с полицией!! Пока не поздно свяжитесь».
Виходячи з диспозиції ч.1 ст.383 КК України суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується прямим умислом, при цьому особа усвідомлює, що надає завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину. Неправдивим таке повідомлення є, коли воно стосується злочину, якого насправді не було чи нібито воно мало місце, або коли у ньому міститься інформація про вчинення злочину особою яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого злочину, ніж, той, що вона насправді вчинила. Якщо неправдиве повідомлення стосується аморальної поведінки, дисциплінарного проступку чи адміністративного правопорушення, воно не утворює складу цього злочину.
На теперішній час органом досудового розслідування в сформульованому обвинуваченні не зазначено чи визначалася вартість майна, належного ОСОБА_4 , чи охоплювалося умислом останнього звинувачення ОСОБА_5 у вчиненні саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України виходячи з дійсної вартості викраденого майна на момент вчинення злочину. Крім того, з сформульованого обвинувачення не зрозуміло чи мало місце завідомо неправдиве для ОСОБА_4 повідомлення органів поліції у викраденні в нього ОСОБА_5 обручки (виконана із золота 585 проби, вагою 2.00 грами, розміром 20 мм., яку насправді за його дозволом та безпосередньою участю 30.09.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було закладено у ломбард «Найкращий», чи встановлено органом досудового розслідування поряд з цим завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_4 про викрадення в нього гр. ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 500 грн. та мобільного телефону «Самсунг j-100», коли саме мало місце вказане викрадення - в період часу з 12.09.2018 по 14.09.2018. або 14.10.2018.
Крім того, згідно обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.384 КК України, тобто введення в оману уповноваженого органу, що виразилося у завідомо неправдивих показаннях потерпілого під час провадження досудового розслідування.
При цьому в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування сформульовано наступним чином:
ОСОБА_6 09.11.2018, знаходячись в приміщенні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельська 1/32, під час допиту в якості потерпілого, у кримінальному провадженні №0002654 від 03.11.2018, розпочатого за його заявою, по факту викрадення його майна ОСОБА_5 , в період часу з 09:12 до 10:00, будучи належним чином попереджений про кримінальну відповідальність, на підставі ч.3 ст.224 КПК України, за дачу завідомо неправдивих показань, передбачену ст.384 КК України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, але бажаючи діяти саме таким чином, надав завідомо неправдиві показання про те, що 12.10.2018 у вечірній час його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приїхав до нього додому, та розповів про те, що посварився із батьками та йому необхідно 2-3 дні, щоб влаштуватися на роботу, та знайти собі місце проживання. Після чого ОСОБА_5 залишився вдома у ОСОБА_6 , де також мешкає дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 13.10.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вийшли із квартири вранці, ОСОБА_5 вийшов разом із ними. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулися пізно у вечері приблизно о 23:00 годині, зустріли ОСОБА_5 та разом пішли до них додому за адресою: АДРЕСА_2 . 14.10.2018 в період часу з 08:00 до 08:30 ОСОБА_5 сповістив про те, що йому необхідно терміново бігти у справах і взяв ноутбук, який в нього був із собою, а свою сумку та речі (предмети одягу) залишив у в квартирі у ОСОБА_4 та пішов. 14.10.2018 в період часу з 08:30 по 09:30 ОСОБА_4 виявив відсутність наступних речей: обручки (виконана із золота 585 проби, вагою 2.00 грами, розміром 20 мм., виготовлена 13.07.2017, придбана ОСОБА_4 у новому стані 10.07.2018 за 2500 грн.,), яка лежала на полиці у серванті (на відкритому у доступу місці); 500 грн., однією купюрою, яка лежала на тій же полиці у серванті, що і обручка; мобільний телефон «Самсунг j-100» (іmеі не відомий, придбаний у стані минулого використання, документи на телефон відсутні, матеріальної цінності ОСОБА_4 не представляє), а згодом звернувся до Національної поліції із повідомлення про крадіжку вищезазначеного майна, яку скоїв ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що останній зазначеного ним не вчиняв. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002654 від 03.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України встановлено, що зазначено обручку ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 30.09.2018 вирішили закласти до ломбарду «Найкращий», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 144, з метою отримання грошових коштів, що і зробили. У зв`язку із відсутністю паспорту у ОСОБА_4 зазначена обручка, що належить ОСОБА_4 , закладалася від імені ОСОБА_5 , у якого паспорт був при собі. Заклавши обручку до ломбарду отримані кошти ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 , який у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, а саме вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
За таких обставин дії ОСОБА_4 в частині надання завідомо неправдивих показань потерпілого під час допиту 09.11.2018 в приміщенні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельська 1/32, у кримінальному провадженні №0002654 від 03.11.2018, в період часу з 09:12 до 10:00, органом досудового розслідування кваліфіковані як за ч.1 ст.383, так і за ч.1 ст.384 КК України.
Тобто в обвинувальному акті містяться дані, які складаються суто з констатації фактів і не представляють собою формулювання обвинувачення, оскільки не розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони злочинів, форму умислу, мету, спосіб скоєння кримінальних правопорушень.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч. 3 ст. 6 Конвенції».
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом. Разом з цим ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.
При цьому п. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, які мають значення для кримінального правопорушення.
Як вказують приписи ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які, виходячи зі змісту закону, має містити обвинувальний акт в формулюванні обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, - покладається на слідчого, прокурора.
Такий виклад фактичних обставин справи унеможливить зміну обвинувачення у суді, оскільки зміна обвинувачення в суді допускається як винятковий випадок за наявності підстав, передбачених у ст. 338 КПК України та згідно положень ст. 338 КПК України передбачає виключно зміну правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, але не стосується викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
Крім того, зміна обвинувачення в суді це право прокурора, яким він в процесі розгляду справи може і не скористатись. Тому вбачається, що дані недоліки повинні бути усунуті до призначення справи до судового розгляду, щоб суд мав можливість постановити законний та обґрунтований вирок у справі, який би у разі апеляційного оскарження не був би скасований у зв`язку з недоліками, допущеними ще на досудовому слідстві.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України законом передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст. 110, 291, 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженню 0003068 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України - повернути прокурору, що його затвердив, для приведення у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя -