Провадження № 11-сс/4808/50/18
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2018 року про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

апелянта ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, яку у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна про кримінальному провадженню № 0003834 від 22 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 246, ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що немає жодної правової підстави, визначеної ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно. Вважає, що слідчий суддя не врахував положень ст. ст. 94, 132, 173 КПК України. Зазначає, що жодних належних та допустимих доказів недійсності документів в клопотанні про арешт майна не міститься, а про причетність ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» до вчинення кримінальних правопорушень навіть не згадується. Також, вказує, що немає жодних доказів на підтвердження того, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Наголошує, що товариство є добросовісним набувачем майна, виготовило із придбаного лісоматеріалу заготовки пиляні обрізні дубові, для проведення митного огляду було надано супровідні документи на оригінали документів на придбання лісопродукції. Підсумовує, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на лісопродукцію, а не на лісоматеріали, які можливо мають відношення до неправомірних діянь, 10,835 м куб. якої вироблено із сировини придбаної за накладними, які не мають жодного відношення до кримінального провадження. Вказує, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, що в свою чергу свідчить про те, що орган досудового розслідування не зібрав достатньо доказів, які б доводили існування обґрунтованої підозри за ч. 1 ст. 246, ч. 4 ст. 358 КК України. Зазначає, що арештована лісопродукція належить товариству на законних підставах. Посадовим особам або власникам товариства не висунуто жодного обвинувачення у зв`язку із їхньою господарською діяльністю, їх не допитували як свідків. Посилається на те, що слідчим суддею не враховані положення ч. 1 ст. 246 КК України щодо ознак цього злочину. Вказує, що у клопотанні не зазначено, яке відношення до вчинення злочинів має майно товариства, що перебувало на митному пості. Підсумовує, що відсутні правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а наведені обставини свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2018 року клопотання задоволено, накладено арешт на майно, а саме пиломатеріали продавця ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ», які на даний час знаходяться на митному пості «Прикарпаття» в м. Івано-Франківську по вул. Юності, а саме заготовки пиляні:

1. Об`єм однієї дошки м куб. 0,00190736, кіль-сть в пачці 320;

2. Об`єм однієї дошки м куб 0,0029848 кіль-сть в пачці 320;

3. Об`єм однієї дошки м куб 0,0059904 кіль-сть в пачці 112;

4. Об`єм однієї дошки м куб 0,00057564 кіль-сть в пачці 1248;

5. Об`єм однієї дошки м куб 0,00190736 кіль-сть в пачці 320;

6. Об`єм однієї дошки м куб 0,0119626 кіль-сть в пачці 80;

7. Об`єм однієї дошки м куб 0,0029848 кіль-сть в пачці 320.

Загальний об`єм 19,535 м. куб.

Слідчий суддя виходив з того, що з метою збереження речових доказів, вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- директор ТОВ ««Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» ОСОБА_10 та представники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами частини першої статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частиною четвертою статті 370 КПК України визначено, що вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Незаконне та необґрунтоване застосування арешту майна порушує право власності, гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 41 Конституції України.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003834 від 22 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 246 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідчого, досудовим розслідуванням установлено, що ФОП ОСОБА_11 на підставі ТТН-ліс серії КРА №284645 від 04 липня 2018 року в ДП «Оникіївське лісове господарство» (Кіровоградська область) одержав пиловник дубу загальним об`ємом 17,430 м куб. на суму 136 тис. 493,45 грн.

Зазначені лісоматеріали, одержані в ДП «Оникіївське лісове господарство», ФОП ОСОБА_11 перероблено на власних переробних потужностях і в подальшому здійснено їх реалізацію у вигляді готової продукції (щита дубового) шляхом проведення експортних операцій.

Разом з тим ФОП ОСОБА_11 не здійснювалася реалізація (передача) суб`єктам господарювання, які зареєстровані на території України, лісоматеріалів, одержаних в ДП «Оникіївське лісове господарство» на підставі ТТН-ліс серії КРА №284645 від 04 липня 2018 року, а також виготовлених із них пиломатеріалів.

Крім зазначеного, ФОП ОСОБА_11 нікому не передавалися оригінал ТТН-ліс серії КРА № 284645 від 04 липня 2018 року, виданої ДП «Оникіївське лісове господарство», в якій зазначений як вантажоодержувач, а також її копії.

В той же час, 22 жовтня 2018 року проведено огляд місця події, в кабінеті № 209, який знаходиться в приміщенні будівлі Митного терміналу по вул. Юності № 47 у м. Івано-Франківську та вилучено документи продавця ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» для здійснення експортних операцій. Серед документів вилучено оригінали ТТН-ліс серії КРА № 284645 від 04 липня 2018 року про купівлю ФОП ОСОБА_11 в ДП «Оникіївське лісове господарство» (Кіровоградська область) пиловника дубу загальним об`ємом 17,430 м. куб. на суму 136 493,45 грн та оригінал перехідної ТТН №8/18 від 06 серпня 2018 року від ФОП ОСОБА_11 до ФОП ОСОБА_12 про реалізацію вказаної деревини.

На даний час на території митного терміналу по АДРЕСА_1 знаходяться пиломатеріали, продавця ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ», куплені у ФОП ОСОБА_12 на підставі зазначених документів, щодо яких є всі підстави вважати, що вони підроблені.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий, керуючись відповідними нормами кримінального процесуального кодексу України, просить накласти арешт на майно з метою, крім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів. Вказує, що оскільки є підстави вважати оригінали ТТН-ліс серії КРА №284645 від 04 липня 2018 року про купівлю ФОП ОСОБА_11 в ДП «Оникіївське лісове господарство» пиловника дубу та оригінал перехідної ТТН №8/18 від 06 серпня 2018 року від ФОП ОСОБА_11 до ФОП ОСОБА_12 про реалізацію вказаної деревини підробленими, існує необхідність дослідити походження деревини, яка експортується ТОВ «Деревообробною компанією «ВУД-ІФ».

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, на думку суду апеляційної інстанції, при вирішенні питання про арешт майна ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ», слідчий суддя не з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна як доказу, наслідки арешту майна для інших осіб, не перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, рішення слідчого судді не вмотивоване, не містить в собі належних та достатніх обґрунтувань та висновків в частині позиції щодо накладення арешту саме в рамках вказаного провадження, що здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 246 КК України, про використання завідомо підробленого документа та незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Слідчий суддя мотивував своє рішення про накладення арешту на майно ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» тим, що з метою збереження речових доказів, вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком слідчого судді.

За переконанням суду апеляційної інстанції, слідчим та прокурором не доведена необхідність накладення арешту на пиломатеріали - заготовки пиляні, загальним об`ємом 19,535 м куб., що належать ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ».

Стороною обвинувачення не доведеного того, що це майно може бути доказом в рамках даного кримінального провадження, не наведено достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. А відтак, що накладення арешту на майно має на меті запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто забезпечення збереження речових доказів.

Більше того, в клопотанні відсутнє переконливе обґрунтування зв`язку майна ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» - пиломатеріалів, із злочинами, за якими проводиться досудове розслідування та чи можна взагалі його використовували як речовий доказ у даному кримінальному провадженні.

Саме по собі визнання органами досудового слідства майна речовим доказом не є підставою для накладання арешту на майно з метою його збереження.

Наведені слідчим доводи щодо необхідності накладення арешту на дане майно необхідність дослідити походження деревини, яка експортується ТОВ «Деревообробною компанією «ВУД-ІФ» є сумнівними за своєю суттю, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України), адже, у даному випадку, відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що арешт майна у даному кримінальному провадженню не вплине на досягнення мети забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що арешт на майно ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ», накладений слідчим суддею за відсутності визначених законом підстав, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 376, 404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2018 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме пиломатеріали - заготовки пиляні, загальним об`ємом 19,535 м куб., що належать ТОВ «Деревообробна компанія «ВУД-ІФ».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5