Житомирський апеляційний суд
Справа №280/686/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000272 від 10.05.2018 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.06.2018 року,

щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березянка Ружинського району Житомирської області, проживаючого: в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Перший заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вказує, що при ухваленні вироку суд першої інстанції неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. Посилається на те, що в даному випадку суд безпідставно затвердив угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, оскільки основним об`єктом вчиненого обвинуваченим злочину є суспільні відносини, що забезпечують безпеку роботи транспорту і дорожнього руху, а додатковим - права та інтереси власника транспортного засобу, при тому, як вимогами ч.1 ст.55, ч.3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам фізичної особи і не зачіпає публічні інтереси.
Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.06.2018 року затверджено угоду про примирення, укладену 29 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , відповідно до якої ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком впродов ж одного року.
Відповідно до ст.76 КК України на обвинуваченого судом покладено обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, 05 травня 2018 року близько 23 години ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 перебували на території підприємства з каменообробки за адресою: АДРЕСА_1 де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_9 , де вживали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв, в цей час, та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «Honda» моделі «DIO», який належить ОСОБА_11 . Так, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що в приміщенні цеху на території вказаного підприємства знаходиться мопед марки Honda» моделі «DIO», який належить ОСОБА_12 , маючи вільний доступ до приміщення вказаного цеху вивів мопед з цеху після чого, увівши в оману ОСОБА_10 повідомив останньому, що вказаний мопед належить йому та попросив останнього вивести мопед з території підприємства, на що останній погодився та вивів мопед з території вказаного підприємства.

Після чого, ОСОБА_7 вийшов з території даного підприємства, сів за кермо мопеда та на вищевказаному мопеді залишив місце вчинення злочину, та таким чином незаконно заволодів даним транспортним засобом вартістю 14 000 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 14 000 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом вимог ч.1 ст.55, ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам, інтересам фізичної особи, тощо і не зачіпає публічні інтереси.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд, приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси, а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.
Вказаних вимог закону та роз`яснень постанови пленуму суд не дотримався.
З матеріалів провадження видно, що суд своїм вироком затвердив угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_7 основним об`єктом злочину, передбаченого ст.289 КК України, якого є суспільні відносини, що забезпечують безпеку роботи транспорту і дорожнього руху, а додатковим - права та інтереси власника транспортного засобу.
Беручи до уваги те, що протиправні дії ОСОБА_7 були спрямовані на спричинення матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_12 і одночасно ним здійснено посягання на публічні інтереси, законних підстав для затвердження угоди про примирення не було.
Таким чином, угода про примирення обвинуваченого з потерпілим у даному кримінальному провадженні не могла бути укладена.
Вказані порушення кримінального процесуального закону, які допустив суд, відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, вирок суду, щодо ОСОБА_7 , не може залишатися в силі, підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження.

Новий розгляд кримінального провадження слід провести з дотриманням вимог КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 , задовольнити.

Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.06.2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: