Справа № 583/2786/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. м. Охтирка Сумської області

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

з фіксацією судового розгляду технічним комплексом «Акорд», розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Бакирівка, Охтирського району Сумської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого

ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, п.п. 9, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України
встановила:
06.10.2017 року до провадження Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла дана кримінальна справа.

04.04.2019 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки 05.04.2019 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою. Вимоги за клопотанням прокурор мотивував тим, що ОСОБА_12 вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення, після вчинення яких переховувався від слідства, що свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконного впливати на свідків, знищити речові докази, що мають значення для судового слідства, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а більш м`який запобіжний захід не може бути застосований, оскільки обвинувачений є військовослужбовцем, володіє загальними військовими навичками і має проходити військову службу.

Представник потерпілих, з думкою якої погодились потерпілі, в судовому засіданні підтримала вимоги за клопотанням прокурора.

Обвинувачений в судовому засіданні при вирішенні вимог за клопотанням прокурора заперечував, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_13 , з думкою якого погодився обвинувачений, в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог за клопотанням прокурора, пославшись на те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, оскільки має власну родину. У обвинуваченого відсутня можливість впливати на свідків, у зв`язку з тим, що судом допитані свідки, які проживають з в одному населеному пункті з родиною обвинуваченого, а місце знаходження інших свідків не відоме. Крім того, прокурором не доведено реальна наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, просив застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторони обвинувачення та захисту, що беруть участь у розгляді справи, виходила з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підпункти 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладену у справі «W проти Швеції» від 26.01.1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2019 року ОСОБА_14 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 24.00 год. 05.04.2019 року.

За висновком колегії суддів, прокурором доведено, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки він обвинувачується за вчинення декількох злочинів, серед яких є особливо тяжкий злочин, а також працівниками поліції йому було повернуто паспорт громадянина України.

Суд вважає, що можливе покарання, яке може бути призначене у разі визнання винуватим, а також обставини затримання обвинуваченого свідчать про його суспільну небезпечність, ризик його ухилення від суду, переховування від суду як в межах України, так і шляхом перетинання державного кордону України нелегальним шляхом.

При вирішенні вимог за клопотанням колегією суддів враховано наслідки, що настали у виді смерті молодої жінки, що мала малолітню дитину, суспільну небезпечність вчиненого, відомості про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має спеціальні навички та підготовку переховуватися в умовах, які не є звичайними для проживання, власної родини чи непрацездатних утриманців не має, позитивну характеристику з місця проходження військової служби, стан здоров`я, не перебуває на обліку в нарко- та психдиспансерах, не є інвалідом, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, але, за переконанням суду вказані обставини не зменшують встановлені судом обставини, які свідчать про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Отже, висновок колегії суддів щодо продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням підтвердження доводів за клопотанням матеріалами кримінального провадження в цілому, забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень і низки відповідних фактів щодо обставин затримання обвинуваченого після виявлення злочину в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав не застосовувати запобіжний захід обвинуваченому або застосувати більш м`який запобіжний захід, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За висновком колегії суддів, відповідно до ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_14 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.
В силу положень ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою обвинуваченого не більше, ніж до 24.00 год. 04.06.2019 року.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 - задовольнити.
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, п.п. 9, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з 06.04.2019 року до 24.00 год. 04.06.2019 року, з подальшим утриманням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали - до 24.00 год. 04.06.2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду
Сумської області:

Головуючий-суддя ОСОБА_16

Судді ОСОБА_17

ОСОБА_18