Справа № 383/1499/18
Провадження № 1-кп/390/174/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 03.07.2018, стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтаві, українець, громадянин України, із повною загальною середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює охоронцем в ПП «Ясень», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23.08.2002 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 187 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 07.10.2002 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 189 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно засуджений до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.07.2004 Київським районним судом м. Полтави за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

- 15.12.2006 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 20.08.2013 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 30.05.2014 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави звільнений із зали суду на підставі пункту «в» ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 в зв`язку з відбуттям ним більше половини призначеного строку покарання.

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бобринець Кіровоградської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, не військовозобов`язаний, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст.89 КК України такий, що немає судимості,

які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, які обґрунтовані наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що підзахисні мають сталі соціальні зв`язки, мають на утриманні малолітніх дітей.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, а межах заявлених клопотань, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них. Також ОСОБА_5 неодноразово судимий за умисні, корисливі злочини, дані обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинений із погрозою застосування насильства над потерпілим.

Також суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, дані обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинений із погрозою застосування насильства над потерпілим.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Враховуючи вищевикладене та обставини даного провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість їх ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів.

На підставі ст.ст. 176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 09 год. 30 хв. 26 лютого 2019 року до 09 год. 30 хв. 26 квітня 2019 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 09 год. 30 хв. 26 лютого 2019 року до 09 год. 30 хв. 26 квітня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та їх захиснику, прокурору та направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала не оскаржується.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1