Справа № 527/2523/18
провадження № 1-кс/527/1209/18
У Х В А Л А
іменем України

10 грудня 2018 року Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000881зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000881зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, 05.12.2018 близько 11 год. невідома особа, знаходячись на території ринку, розташованого по вул. Київській, смт. Градизьк, відкрито заволоділа золотою обручкою ОСОБА_5 .

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ Глобинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 грудня 2018 року за № 0000881.

05.12.2018 слідчим СВ Глобинського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , було проведено огляд речей, які добровільно надав для огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: золотої обручки кільцевидної форми із відміткою 385 проби. Під час проведення огляду ОСОБА_6 , пояснив, що дану річ він придбав 05.12.2018, перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , після проведення огляду оглянуте майно було поміщено до прозорого полімерного пакету, запаковано та вилучено до кімнати зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просив суд, накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду 05.12.2018 слідчимСВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_3 , поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: золоту обручку кільцевидної форми із відміткою 385 проби, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю чи іншим особам та користування вказаним майном.

У судове засідання слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримував.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
05 грудня 2018 року до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся ОСОБА_5 і повідомив про те, що 05 грудня 2018 року близько 11.00 год. на території ринку по вул. Київській в смт. Градизьк, невстановлена особа відкрито заволоділа його золотою обручкою, про що було складено Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.3).

06 грудня 2018 року відомості по вказаному факту внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань, присвоєно номер кримінального провадження № 0000881 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України (а.с.1).

05.12.2018 слідчим СВ Глобинського ВП ГУ НП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 , поблизу домоволодіння №10, розташованого по вул. Кірова в смт.Градизьк Глобинського району Полтавської області, було проведено огляд речей, які добровільно надав для огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: золотої обручки кільцевидної форми із відміткою 385 проби. Під час проведення огляду ОСОБА_6 , пояснив, що дану річ він придбав 05.12.2018, перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , після проведення огляду оглянуте майно було поміщено до прозорого полімерного пакету, запаковано та вилучено до кімнати зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, що підтверджується протоколом огляду місця події від 05 грудня 2018 року ( а.с 6).

Згідно Постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 06 грудня 2018 року, вилучена під час огляду 05 грудня 2018 року золота обручка кільцевидної форми з відміткою 385 проби визнано та долучено до даного кримінального провадження як речовий доказ (а.с.7).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене в ході огляду зазначена обручка набула статусу тимчасово вилученого майна та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000881зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду 05.12.2018 слідчимСВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: золоту обручку кільцевидної форми із відміткою 385 проби, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю чи іншим особам та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1