Справа № 515/914/18
Провадження № 1-кп/515/12/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

18 лютого 2019 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Татарбунари Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2018 року приблизно о 23 год. 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе «Візит» по вул. Центральній с. Трапівка Татарбунарського району Одеської області, в ході раптово виниклих неприязних відносин, умисно, маючи намір на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 1981 року народження, наніс не менше 5 ударів кулаками в область обличчя потерпілого, чим спричинив йому наступні тілесні ушкодження: 2 синця в обох параорбітальних областях, крововиливи під коньюктиву обох очей, садно на лівій виличній області, рана слизової оболонки на внутрішній поверхні верхньої губи зліва, травматична ампутація 4-5 зубів верхньої щелепи справа та 6 зуба нижньої щелепи зліва відсутні. Дані ушкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся і прохав його суворо не карати та пояснив суду обставини сварки та побиття потерпілого ОСОБА_4 , з яким він зустрівся 31.03.2018 року приблизно о 23.00 годині біля кафе «Візит» по вул. Центральній с. Трапівка Татарбунарського району, де між ними виникла сварка, в ході якої він умисно наніс останньому 5 ударів кулаком в область обличчя. Після вказаного інциденту з потерпілим більше не спілкувався, про вчинене він шкодує.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши електронною поштою заяву про розгляд справи у його відсутність, претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просив міру покарання останньому визначити на розсуд суду (а.с.31).

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо характеризуючих даних на обвинуваченого.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, за ознаками нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, та особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, у їх сукупності.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання (а.с.38), не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.с. 35), наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також бере до уваги висновки досудової доповіді, складеної органом пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства (а.с.а.с. 22-25 ).

Обставин, що, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд не виявив.

З урахуванням вказаних обставин, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, яка йому інкримінується. При цьому, судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння, щире каяття та думка потерпілого, який не наполягає на призначенні суворого покарання обвинуваченому.

Вказане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1