справа № 441/1380/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законних представників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комарно Городоцького району Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого у ФОП ОСОБА_13 офіціантом кафе «Пельмені», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 , ч.2 ст.121 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Комарно Городоцького району Львівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою , не працюючого , судимого Городоцьким районним судом Львівської області від 13.03.2018 р. за ч.2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 , ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 , 07 липня 2016 року приблизно о 22.00 год., перебуваючи біля магазину «Зорепад» на площі І. Франка, 10 в м. Комарно Городоцького району Львівської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , застосувавши фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_14 , що виразилось в утриманні його ОСОБА_10 за руки і тулуб, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали грошові кошти в сумі 460 грн., які знаходились у кишені куртки ОСОБА_14 та упаковку макаронів «Віліс» вартістю 55 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 515 грн.
Крім того, ОСОБА_9 08 липня 2016 року приблизно о 00.30 год., перебуваючи на території міського парку «Пам`ятник садово-парковою мистецтва м. Комарно», що розташований між вул. Самбірська та вул. Юрія Дрогобича в м. Комарно Городоцького району Львівської області, маючи умисел на спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленими слідством особами, умисно нанесли потерпілому ОСОБА_14 численні удари ногами у взутті і та руками по тулубу, заподіявши останньому тілесні ушкодження у виді множинних двобічних переломів ребер з крововиливами в грудній порожнини, поперечного перелому грудини, синців на грудній клітці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності в момент заподіяння, та які спричинили смерть потерпілого.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні не визнали свою вину, відмовились від дачі пояснень у відповідності до вимог ст.63 Конституції України.

Невизнання обвинуваченими своєї вини у скоєному суд розцінює як бажання уникнути відповідальності.

Суд вважає, що їх винуватість у інкримінованих ним діяннях повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів по справі.

Так, допитаний за життя 09.07.2016 в ході слідства потерпілий ОСОБА_14 , пояснив, що , 7.07.2016 року він приблизно в 13:00 год .отримав пенсію в сумі 1230 грн. Це було приблизно в 13:00 год., в с. Переможне продавщиці на ім`я ОСОБА_15 віддав борг в сумі 260 грн. та в барі поряд ще віддав борг 120 грн. В магазині він придбав пиво, яке випив на вулиці і після обіду поїхав в м.Комарно. Будучи в Комарно він придбав макарони «ріжки» . Коли почало темніти він був біля магазину "Зорепад" та стояв з якимись хлопцями. Хтось з хлопців сказав, що в нього є пенсія, один з них почав його штовхати, другий забрав шапку і не віддавав, почали дразнити та кілька разів його вдарили, казали щоб він їм дав гроші і вони йому щось дадуть випити, але він відмовився і не хотів Після того він вирішив піти від них і пішов по дорозі в с. Переможне. Коли він дійшов до місцевого парку знову підійшли ті хлопці, вдарили його , штовхнули і він впав на землю , стали наносити удари ногами , один з них знімав все на телефон . Від болю він залишився лежати там до ранку , потім його забрали в лікарню. З пенсії мало залишитись приблизно 640-650 грн., які він тримав в кишені . Він пам`ятає, що вони витягали з кишені гроші, але він їх у них вирвав , а чи вони ще раз в нього їх забрали він не пам`ятає.

Беручи до уваги пояснення потерпілого в ході слідства, як доказ, суд керується рішенням від 16.12.2014 у справі «Хорнкастл та інші проти Об`єднаного королівства» та висновками Європейського суду з прав людини у справі «Лука проти Італії», «Мірілашвілі проти Росії» від 11 грудня 2008 року , в яких зазначається, що національні суди мають право брати до уваги показання свідків при виконанні таких вимог: 1) вжиття максимальних заходів для забезпечення явки свідків до суду; 2) підтвердження показань свідків іншими доказами; 3) відсутність свідка через поважну причину. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КГ1КУкраїни кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При виникненні колізії між практикою Європейського суду та національним законодавством України повинна застосовуватися практика суду, оскільки ст. 8 КПК України передбачає використання принципу верховенства права у кримінальному провадженні з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд вважає, що оскільки потерпілого ОСОБА_14 у судовому засіданні не вдалось допитати через поважну причину - смерть, а його покази мають вирішальне значення для встановлення істини у справі та підтверджуються іншими доказами, суд бере їх до уваги ї вважає належним доказом вини обвинувачених у скоєному.

Також вина обвинувачених підтверджується поясненнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_16 , яка повідомила, що у час, коли її дядько ОСОБА_14 лежав у лікарні, ОСОБА_17 підходив до неї з матір`ю та просив вибачення за те, що побив її дядька. Крім цього, у телефонній розмові та при зустрічі у присутності її чоловіка ОСОБА_17 повідомляв їй, що дійсно він з ОСОБА_10 забрали у потерпілого гроші, а згодом у парку його сильно побили. Зазначав, що побили два хлопця , накинули на голову тканину . Мати ОСОБА_18 запропонувала обмінятися телефоном. Лікуючий лікар також казав, що приходила баба ОСОБА_19 до ОСОБА_20 . Потерпіла також додала, що її телефонні розмови з ОСОБА_9 були випадково записані та вона їх надала слідчому. Сам ОСОБА_9 казав їй, що наніс 1 чи 2 удари. Померлий ОСОБА_14 - її дядько, був інвалідом 2 групи у зв`язку з захворюванням на шизофренію, був спокійним, нікого не ображав, проживав разом в будинку з її батьком. Вона понесла моральні страждання, поховала дядька за свої кошти. Просила покарати обвинувачених суворо, задовольнити заявлений позов.

Свідок ОСОБА_21 повідомив, що знав потерпілого ОСОБА_14 . Він характеризувався позитивно, вживав пива, однак ніколи не лежав п`яним.7.07.2016р. о 7 год ранку бачив потерпілого лежачим в парку, запаху алкоголю з рота не відчувалось , той лежав на боку, бачив тільки одну сторону обличчя. До цього він ніколи не бачив потерпілого у такому стані. Пересвідчившись, що потерпілий живий, свідок попрямував далі, повертаючись орієнтовно через 2 години потерпілого вже не було.

Також підтверджується показами свідка ОСОБА_22 , яка показала, що бачила потерпілого о 13.30год. 07.07.2016 у себе в магазині. Він повернув їй борг у розмірі 70-80 гривень. Був тверезим, повідомив їй що отримав пенсію. У магазині він купляв пиво та цигарки. Перебував у магазині годину-дві. Згодом, коли навідувала потерпілого у лікарні, то він казав, що його побили. Хто саме не казав.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні підтвердила , що потерпілий напередодні подій купляв у неї макарони марки «Вілліс», вагою 5 кг . Через декілька днів з чуток дізналась, що його побили ОСОБА_24 та ОСОБА_19 . ОСОБА_14 часто приходив в магазин, ніколи не бачила його в стані спьянінні , був маломовним.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що вона є листоноша, потерпілий 7.07.2016р. близько 12.30 год. приходив у відділення та отримав пенсію.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що у вказаний день орієнтовно о 14.00 потерпілий заходив до неї у магазин та купляв печіво;

Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що бачив ОСОБА_24 , ОСОБА_19 7.07.2016 року, які ввечорі йшли у напрямку до клубу, підвозив ОСОБА_10 до заправки де він купив цигарки, після чого підвіз ОСОБА_10 до «Народного дому» де його чекав ОСОБА_9 , а сам поїхав по до знайомих, згодом знову бачив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 біля місцевого «Народного дому»;

Крім того , їх вина підтверджується поясненями свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які повідомили, що бачили потерпілого у липні 2016 року, він розказував як його побили два молодих хлопці. Це було у вечірній період часу. ОСОБА_28 після розмови з потерпілим разом з дружиною пішли до дому і на відстані орієнтовно до 100 метрів він бачив ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_30 , продавець магазину «Зорепад», суду пояснив, що в день події бачив ОСОБА_10 та ще двох чоловіків. ОСОБА_19 просив у одного з них гроші, щоб додати до суми, яка потрібна була йому за товар. ОСОБА_19 та ОСОБА_18 просили у нього гроші на печиво, що свідчить про те, що у обвинувачених у той день не було грошових коштів, та підтверджує ствердження потерпілого , що саме ті хлопці, які просили у нього гроші біля магазину «Зорепад» забрали його пенсію, а згодом у парку його сильно побили.

Свідок ОСОБА_31 суду пояснив, що від дружини довідався про те, що побили дядька дружини ОСОБА_14 . До неї зателефонували сусіди та сказали, що ОСОБА_32 побили і він потрапив у лікарню. У лікарні він особисто спілкувався з ОСОБА_33 який розповів, що його побили два хлопці, яких він не знає та впізнати не зможе, однак це ті ж хлопці, що просили у нього біля магазину гроші. Дружина також розповідала, що до неї звертались родичі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та обіцяли відшкодувати шкоду. Крім цього, він в своєму автомобілі розмовляв з ОСОБА_17 , який повідомив, що дійсно це він разом з ОСОБА_34 - побили ОСОБА_14 . На запитання, з якою метою вони його побили, ОСОБА_17 зазначив, що з помсти за те, що він усім гроші давав, а їм не дав. ОСОБА_17 просив пробачення за скоєне та обіцяв відшкодувати шкоду. Крім цього, до його дружини телефонував невідомий чоловік з місць позбавлення волі, який також обіцяв відшкодувати завдану ОСОБА_9 шкоду.

Допитаний свідок ОСОБА_35 суду пояснив, що був лікуючим лікарем потерпілого. Потерпілий потрапив у лікарню із тілесними ушкодженням грудної клітки, розмовляв не виразно. Від інших пацієнтів довідався, що його побили двоє хлопців. До нього звертався невідомий чоловік, який просив підписати якийсь документ, написаний від руки, де вказувалось, що нібито ОСОБА_14 відмовляється від своїх показів. Свідок ОСОБА_35 відмовився підписати такий документ. Крім цього свідок також додав, що окрім ОСОБА_36 більше ніхто не допомагав потерпілому ОСОБА_37 та не купляв йому ліків.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується також і іншими належними та допустими доказами, дослідженими судом, а саме:

-Протоколом огляду місця події від 08.07.2016 яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме парк по вул. Самбірська та вул. Юрія Дрогобича в м. Комарно Городоцького району Львівської області;

-Протоколом огляду речей (документів) від 08.07.2016 у ході якого оглянуто одяг потерпілого ОСОБА_14 та виявлено грунтові нашарування по всій площині сорочки, рукавах, комірі, штанах. Не виявлено грошових коштів.

-Висновком судово-медичного експерта №118/16 від 11.07.2016 згідно якого у ОСОБА_14 виявлено двобічний пневмогематоракс, внаслідок переломів ребер з обох сторін, масивні синці на грудях справа та зліва, які утворились від контакту з тупими предметами, могли виникнути 07.07.2016 та кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя;

-Протоколом освідування ОСОБА_10 від 09.07.2016 у ході якого у ОСОБА_10 на правій кисті виявлено два садна, на пальці вказаної кисті виявлено садно;

-Протокол огляду місця події від 09.07.2016, а саме будинку де проживав ОСОБА_17 в ході якого виявлено пакет з макаронами;

-Заявою ОСОБА_38 , згідно до якої така добровільно надала пакет з макаронами, Віліс , які в ніч на 08.07.2016 приніс її син ОСОБА_39 ;

-Протоколом огляду трупа від 22.07.2016 у ході якого на тілі ОСОБА_14 виявлено численні синці різних розмірів, зокрема 20x10 см;

-Висновком судово-медичного експерта №65/2016, згідно якого причиною смерті потерпілого є закрита травма грудної клітки у вигляді множинних двобічних переломів ребер з крововиливами у грудній порожнини, перелом грудини. У п. 2.3.4. Висновку, зазначено, що у потерпілого виявлено множинні двобічні переломи ребер з крововиливами у грудній порожнини, поперечний перелом грудини, синці на грудній клітці, які утворились від дії тупих предметів, можливо при ударах ногами у взутті. Виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво були небезпечними для життя як у момент заподіяння так і в подальшому перебігу, перебувають у прямому причинному зв`язку із смертю.

- Протоколом огляду диску з відеозаписом від 22.07.2016 о 21.52-21.55. (тобто безпосередньо перед вчиненням нападу) з камер відеоспостереження магазину «Зорепад» де видно, як потерпілий та обвинувачені про щось спілкуються. Після розмови обвинувачені на велосипедах прямують за потерпілим та зникають з кадру.

- Протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_10 від 11 серпня 2016р. та відеозаписом проведення , в ході якого той розказав, що ОСОБА_9 повідомляв йому про те, що потерпілий ОСОБА_14 може дати йому 10 гривень на особисті потреби, після цього обвинувачений ОСОБА_10 також підійшов до потерпілого щоб взяти від нього 10 гривень на особисті потереби. , що свідчить про те, що ні в ОСОБА_9 ні у ОСОБА_10 на той час грошових коштів не було, відтак грошові кошти, які передав ОСОБА_10 . ОСОБА_9 належали потерпілому ОСОБА_14 . Таким чином, ОСОБА_10 підтвердив факт передачі грошей безпосередньо після зустрічі з потерпілим (т.2 арк.спр.139-142, т.3 арк.спр.106)

- Протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 24 серпня 2018р. та відеозаписом до нього , в ході якого він повідомив, що дійсно він з ОСОБА_10 у м. Комарно за магазином «Зорепад» 07.07.2016 просили у потерпілого гроші, але він відмовив (т.2 арк.спр. 150-153).

- Заявою ОСОБА_10 від 09.09.2016 якою він добровільно надав слідчому грошові кошти, які залишились з тієї суми, яку йому передав ОСОБА_9 .

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб повністю знайшла своє підтвердження, і їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України і вони повинні нести за це відповідальність.

Крім того, їх дії також правильно кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб, та вони мають нести відповідальність за ч.2 ст.121 КК України.

Аналізуючи всі докази, суд вважає доведеною наявність причинно-наслідкового зв`язку між злочинними діями обвинувачених (побиттям ОСОБА_14 ) та суспільно-небезпечними наслідками цих дій (настанням смерті ОСОБА_14 ).

Суд має зазначити, що часовий проміжок між цими двома подіями не може розцінюватись як відсутність такого причинно-наслідкового зв`язку.

Доводи захисту про те, що причиною смерті ОСОБА_14 став факт ненадання йому належного медичного лікування, спростовуються висновком СМЕ, Виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво були небезпечними для життя як у момент заподіяння так і в подальшому перебігу, перебувають у прямому причинному зв`язку із смертю.

Як зазначається з роз`яснень постанови Судової палати в кримінальних справах Верховного Суду України від 19.03.2015 р. у справі № 5-4кс15 відмінностей діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України від діяння, зазначеного в ч.1 ст.119 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризуються суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків, у зв`язку з чим судам належить ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень.

За фактичними обставинами справи судом встановлено, що дії обвинувачених мали активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_14 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, існував прямий причинний зв`язок. Вони розуміли і усвідомлювали свою перевагу у фізичній силі та віковій категорії над потерпілою. Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що обвинувачені , умисно завдаючи удари, розраховували на особливу силу ударів, про що свідчить їх кількість і такі можливі наслідки, як пошкодження життєво важливих органів потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, п.18 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» всі сумніви відносно доведеності вини повинні тлумачитися на користь підсудного.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій було висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта ,крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, досліджених при судовому розгляді - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Суд погододжується з позицією захисту про неналежність доказу тільки в частині визнання недопустимим , в розумінн ст.86 КПК , звукозаписи телефонних розмов потерпілої ОСОБА_16 з ОСОБА_9 , оскільки вони були добуті з порушенням норм КПК .

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність каяття, усвідомлення ним наявності інвалідності у потерпілого, також особу обвинуваченого, його характеризуючи дані, також те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, та враховує вчинення ним злочинів в неповнолітньому віці, що суд відносить до обставини, що пом`якшує покарання.

Обставиною , що обтяжує покарання ОСОБА_9 , передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину відносно особи, яка не могла чинити опір , знаходячись в безпорадному стані , оскільки мала вади розумового розвитку , був визнаний інвалідом 2 групи у зв`язку з шизофренією.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність каяття, усвідомлення ним наявності інвалідності у потерпілого, також особу обвинуваченого, його характеризуючи дані, також те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, та враховує вчинення ним злочинів в неповнолітньому віці, що суд відносить до обставини, що пом`якшує покарання.

Обставиною , що обтяжує покарання ОСОБА_10 , передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину відносно особи, яка не могла чинити опір , знаходячись в безпорадному стані , оскільки мала вади розумового розвитку , був визнаний інвалідом 2 групи у зв`язку з шизофренією.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченим , повинно відповідати тяжкості скоєних злочинів, особам обвинувачених та сприяти їх виправленню й попередженню скоєння нових злочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, а тому суд призначає покарання до позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення, з урахуванням положень ст.102 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_10 вчинив вказані злочини до його засудження 13.03.2018 року Городоцьким районним судом Львівської області, відносно нього необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_16 заявила позов до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про стягнення з них солідарно матеріальної шкоди в розмірі 11412 грн., моральної в сумі 100000грн.

Аналізуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги те, що потерпіла ОСОБА_16 внаслідок вчинення злочину перенесла моральні страждання, повьязані з втратою рідної людини , що призвело до непоправних втрат в її житті, викликало сильні душевні хвилювання, виходячи з вимог розумності і справедливості, враховуючи характер вчиненого злочину, глибину душевних страждань потерпілої, суд приходить до висновку про те, що визначений нею розмір моральної шкоди у сумі 100000 грн., відповідає обсягу моральних страждань потерпілої та підлягає стягненню.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження розмір матеріальної шкоди в сумі 11412 грн. , оскільки потерпілою витрачались кошти на лікування та поховання свого дядька. У звязку з чим позов потерпілої ОСОБА_16 відповідно до ст.ст.23,1166,1167 ЦК України, підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

-за ч.3 ст.121 КК України у виді 7 (сіми) років позбавлення волі .

-На підставі ст..70ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 7 (сіми) років позбавлення волі .

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його затримання.

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

-за ч.3 ст.121 КК України у виді 7 (сіми) років позбавлення волі .

На підставі ст..70ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 7 (сіми) років позбавлення волі .

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Городоцького районного суду Львівської області від 13.03.2018 року більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 7 ( сіми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з часу тримання його під вартою з 20 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11412грн. моральної шкоди 100000 грн.

Речові докази- 2 скляні пляшки , поліетиленову пляшку, пакет з написом «Макаронні вироби» ТМ Вілліс вагою 5 кг та пачку сірників знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою, у цей же термін, з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1