Провадження № 1-кп/742/126/19
Єдиний унікальний № 742/395/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за № 0000122 від 25.01.2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 01.06.2017 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.3 ст.191 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 відповідно до наказу №19 від 31.08.2017 року, працював на посаді кухара-монгальщика у ФОП ОСОБА_6 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_2 .

В кінці листопада 2018 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення та подальшої розтрати на свою користь чужого майна, незаконно виніс з будівлі вказаного вище кафе ввірене йому майно продукти харчування, а саме м`ясо ошийка свинини вагою 6 кг. вартістю 818,64 грн. Після чого ОСОБА_3 , продав вказане майно та в подальшому отримані кошти використав на власні потреби, завдавши у такий спосіб матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_6 , згідно висновку експерта на суму 818,64 грн.

На початку грудня 2018 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення із метою подальшої розтрати на свою користь чужого майна, незаконно виніс з будівлі вказаного вище кафе ввірене йому майно продукти харчування, а саме м`ясо ошийка свинини вагою 6 кг. вартістю 826,08 грн. Після чого ОСОБА_3 , продав вказане майно та в подальшому отримані кошти використав на власні потреби, завдавши у такий спосіб матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_6 , згідно висновку експерта на суму 826,08 грн.

На початку грудня 2018 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення із метою подальшої розтрати на свою користь чужого майна, незаконно виніс з будівлі вказаного вище кафе ввірене йому майно продукти харчування, а саме м`ясо ошийка свинини вагою 13,420 кг. вартістю 1797,34 грн. Після чого ОСОБА_3 , продав вказане майно та в подальшому отримані кошти використав на власні потреби, завдавши у такий спосіб матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_6 , згідно висновку експерта на суму 1797,34 грн.
В кінці грудня 2018 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення із метою подальшої розтрати на свою користь чужого майна, незаконно виніс з будівлі вказаного вище кафе ввірене йому майно продукти харчування, а саме м`ясо ошийка свинини вагою 6 кг. вартістю 826,08 грн. Після чого ОСОБА_3 , продав вказане майно та в подальшому отримані кошти використав на власні потреби, завдавши у такий спосіб матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_6 , згідно висновку експерта на суму 826,08 грн.

Вказаними вище діями, які виразились у розтраті чужого майна, яке було ввірене особі, вчинених повторно, ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, що передбачені ч.3 ст.191 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.191 КК України визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, що дійсно він в період з початку листопада до кінця грудня 2018 року працював на посаді кухара-монгальщика в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та маючи вільний доступ до м`яса, періодично, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення та подальшої розтрати на свою користь виносив з кафе м`ясо свинини. Обвинувачений підтвердив загальну вагу розтрачених ним продуктів харчування та погодився з їх вартістю, що була визначена під час досудового слідства. Заявлений цивільний позов визнав в повному обсязі, щиро розкаювався в скоєному та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, надіслала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Судом, в зв`язку з можливістю з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності потерпілого, керуючись положеннями ст.325 КПК України, було вирішено питання про проведення розгляду справи без її участі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, а також розмір та підстави цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в розмірі 2 471 грн, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, з огляду на відсутність будь-яких сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив розтрату чужого майна, яке було ввірене особі, повторно, а відтак його дії кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого умисного злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, загально-соціальні дані обвинуваченого: молодий вік та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, раніше судимого за умисний корисливий злочин, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття у скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, визнання цивільного позову та часткове добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, за умови відсутності обтяжуючої кримінальну відповідальність обставин, формально позитивну характеристику по місцю проживання, відсутність відомостей про перебування обвинуваченого на «Д»-обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра, зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, позицію потерпілої та прокурора, поведінку обвинуваченого безпосередньо в судовому засіданні, що свідчить про його стійкі наміри та свідоме бажання стати на шлях виправлення, та зваживши на всі фактори в їх сукупності приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів буде призначення йому покарання в межах санкції частини статті у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.

Як вбачається з вироку Шосткинського міськрайонного суду від 01.06.2017 року, обвинувачений ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки.
Враховуючи вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину в період іспитового строку, з огляду на вимоги ч.3 ст.78 КК України, остаточне покарання має бути призначено за правилами ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків на суму 2 471 грн, з огляду на їх визнання останнім, підлягають задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку, однак вказані обставини в сукупності не дають обґрунтовані підстави вважати, що останній буде ухилятись від виконання вироку суду. Більше того, очевидність відбуття покарання ОСОБА_3 за вчинений ним злочин у виді реального позбавлення волі існувала протягом всього строку досудового слідства, однак ним не було допущено жодних дій, які б свідчили про наміри будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обліком та збереженням матеріальних цінностей строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 3 місяців позбавлення волі за вироком Шосткинського міськрайонного суду від 01.06.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 3 місяців позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обліком та збереженням матеріальних цінностей строком на 2 (два) роки.
Строк початку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 2 471 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Речові докази: оптичний диск DVD-R зберігати в матеріалах судового кримінального провадження, інші в матеріалах справи, сформованої СВ Прилуцьким ВП ГУНП в Чернігівській області.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суд через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1