ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. 145/1384/18

1-кп/145/28/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 16.06.2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

17.05.2017 р. Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим терміном на 1 рік, 25.10.2017 року Тиврівським районним судом звільнено від відбування покарання на підставі пункту «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 року»,

02.11.2018 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим терміном на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Красне Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, громадянина України, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
15.06.2018 року близько 22:00 год. неповнолітній ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку ОСОБА_4 , під час словесної суперечки із останнім, яка виникла на грунті довготривалих неприязних відносин, ОСОБА_6 , взявши до рук дерев`яну палицю, яка стояла у коридорі будинку, наніс чотири удари по лівій руці ОСОБА_4 , якою останній прикривав голову. В подальшому неповнолітній ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_4 , кулаком правої руки наніс два удари в скроневу ділянку зліва, внаслідок чого останній впав на підлогу на правий бік. До нього підійшов неповнолітній ОСОБА_10 та кулаком правої руки наніс близько 4-5 ударів в ділянку ребер зліва. ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочині ді, знову підійшов до ОСОБА_4 та вже разом із неповнолітнім ОСОБА_10 нанесли по два удари ногами в ділянку ребер зліва.

Таким чином, ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_10 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді струсу головного мозку, синців та рани на голові, закритого перелому 6-8-го ребер зліва з розвитком закритого пневмотораксу зліва, закритого перелому лівої ліктьової кістки у нижній третині. Згідно висновку експерта №77 від 18.07.2018 дані тілесні ушкодження належать до таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад три тижні (21 добу) в сукупності та кожне окремо належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Крім того, 29.05.2018 року біля 13:00 год. неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи намір на крадіжку чужого майна, зайшли на територію дачного господарства ОСОБА_5 , де шляхом відкриття віконної шибки проникли до будинку звідки таємно, навмисно викрали металобрухт чорних металів у вигляді металевих деталей загальною вагою 418 кг, а саме: дві металеві бочки ємність по 200 л кожна, металеву балію ємністю 30 л, дві камфорні електроплити, два металевих швелера довжиною по 3 м кожен, металеву трубу довжиною 1.5 м, металевий кабель довжиною 6 м, металеву каструлю, металеву соковижималку в несправному стані, електродвигун в несправному стані, дві металеві плити, металеве корито, три металевих прути та інші металеві деталі. Згідно висновку експерта №3797/18-21 від 13.07.2018 року вартість 1 кг брухту чорного металу станом на 29.06.2018 складає 5,67 грн., відповідно вартість викраденого брухту чорного металу складає 2370,06 грн., ринкова вартість 1 кг алюмінію - 31,29 грн., тому вартість алюмінієвого бідона загальною вагою 7 кг, складає 219, 03 грн., відповідно ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2589, 09 грн.

Надалі неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця пригоди зникли та з викраденим розпорядилися на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та дав показання, що дійсно ввечері 15.06.2018 року близько 22:00 год. він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пішли до ОСОБА_4 поговорити, взяти цигарку, під час суперечки з останнім ОСОБА_6 , взяв дерев`яну палицю, яка стояла у коридорі будинку, наніс кілька ударів по руці ОСОБА_4 , якою якою він прикривав голову. Потім до ОСОБА_4 підійшов він та кулаком правої руки наніс два удари в скроню зліва. Потерпілий впав на підлогу на правий бік та до нього підійшов ОСОБА_10 , який кулаком правої руки наніс кілька ударів в ділянку ребер зліва. Він знову підійшов до ОСОБА_4 та вже разом із неповнолітнім ОСОБА_10 нанесли по два удари ногами в ділянку ребер зліва. Потім вони його підняли на диван, вибачились і пішли.

29.05.2018 року біля 13:00 год. він з ОСОБА_6 сиділи у нього вдома, вирішили піти до школи грати у футбол. По дорозі побачили будинок, там було багато металу, витягнули шибку, залізли до хати, викрали металобрухт, також дві металеві бочки, балію, дві камфорні електроплити, два металевих швелера, металеву трубу, металевий кабель, металеву каструлю, металеву соковижималку в несправному стані, електродвигун в несправному стані, дві металеві плити, металеве корито, три металевих прути та інші металеві деталі. Потім він приїхав мотоблоком батька та вивіз все за раз.

Обвинувачений ОСОБА_6 винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та дав показання, що дійсно ввечері 15.06.2018 року він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пішли до ОСОБА_4 . Вони пішли поговорити, так як ОСОБА_10 розповідав їм, як ОСОБА_4 обливав його соляркою та погрожував підпалити. Вони постукали, однак потерпілий почав лаятись до них. Коли він відрив двері, від ОСОБА_4 в нього полетіла сокира, вдарила в голову, розрізала одяг. Під час суперечки він взяв дерев`яну палицю, яка стояла у коридорі будинку, наніс кілька ударів по руці ОСОБА_4 , якою він прикривав голову, підійшовши кулаком правої руки наніс два удари в скроню зліва. Потерпілий впав на підлогу, підійшов ОСОБА_10 та правим кулаком наніс кілька ударів в ділянку ребер зліва. Він знову підійшов до ОСОБА_4 та вже разом із ОСОБА_10 по два рази ударили ногами в ребра зліва. Потім вони потерпілого підняли на диван, вибачились і пішли.

Пішли грати футбол із ОСОБА_7 , вирішили випити води, побачили хату, яка заросла, ніхто там не живе, не дивиться, вирішили знайти металобрухт. Вважає, що вага викраденого була значно меншою. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд вважає показання обвинувачених достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються показаннями потерпілих, свідків та іншими доказами.

Кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрито на підставі ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.04.2019 відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 дав показання, що дійсно ввечері 15.06.2018 року ОСОБА_7 з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали стукати до нього. Він вже тримав сокиру напоготові, бо не перший раз вони до нього вривалися. Коли обвинувачені зарвалися до хати, він хотів дзвонити у міліцію, ОСОБА_6 забрав телефон, потім віддав. Обвинувачені побили його, поламали ребра, причини не повідомляли. Коли вони втекли, він викликав поліцію, а ті - швидку допомогу. Обвинувачені приходили до нього, просили забрати заяву, коштів на лікування не дали.

Потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що будинок у с.Черемошне належав її матері, яка нещодавно померла. За будинком наглядала сусідка, яка одного вечора подзвонила до неї та повідомила, що шибка в хаті матері вибита, двері у погріб вивалені. Вона приїхала наступного дня, одразу повідомила про злочин поліцію.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що влітку ОСОБА_7 з ОСОБА_6 неодноразово привозили їй метал. Вона купила, бо він їй був потрібен. Не знала, що він крадений.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що знає усіх обвинувачених, вони з одного села Черемошне. ОСОБА_10 - його внук. Приїхала поліція, хлопці розповідали, як били ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що знає обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Вони живуть по сусідству, ще молоді, недосвідчені. Знає, що вони побили ОСОБА_4 .
Також винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2018 (а.с.5 т.2), відповідно до якого ОСОБА_4 звернувся до Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою, відповідно до якої ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ще один невідомий чоловік зайшли до його будинку в с.Черемошне по вулиці Лесі Українки, та спричинили йому тілесні ушкодження;

висновком експерта №77 від 18.07.2018 (а.с.6-7 т.2), відповідно до якого тілесні ушкодження ОСОБА_4 належать до таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад три тижні (21 добу) в сукупності та кожне окремо належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;

протоколом проведення слідчого експерименту від 25.07.2018 р. (а.с.8-13 т.2), відповідно до якого ОСОБА_4 відтворив обставини, що відбувалися 15.06.2018 р. близько 22 год. в його будинку;

протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 р. (а.с.26-28 т.2), відповідно до якого ОСОБА_10 розповів про обставини, які відбувалися 15.06.2018 р. близько 22 год. в будинку ОСОБА_4 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 р. (а.с.46-50 т.2), відповідно до якого ОСОБА_6 розповів про обставини, які відбувалися 15.06.2018 р. близько 22 год. за його участю, а також ОСОБА_16 та ОСОБА_10 в будинку ОСОБА_4 , про характер ударів, які вони наносили потерпілому;

протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 р. (а.с.57-61 т.2), відповідно до якого ОСОБА_7 розповів про обставини, які відбувалися 15.06.2018 р. близько 22 год. в будинку ОСОБА_4 ;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2018 (а.с.14 т.2), відповідно до якого ОСОБА_5 звернулася до Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про прийняття мір до невідомих осіб, які у період з 28.05. по 30.05.2018 р. здійснили крадіжку з домогосподарства у АДРЕСА_2 ;

висновком експерта №3797/18-21 від 13.07.2018 року (а.с.16-18 т.2), відповідно до якого ринкова вартість 1 кг брухту чорного металу станом на 29.06.2018 складає 5,67 грн., ринкова вартість 1 кг алюмінію - 31,29 грн.;

протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 р. (а.с.41-45 т.2), протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 р. (а.с.62-66 т.2), відповідно до яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розповіли про обставини крадіжки, вчиненої ними 29.05.2018 р. близько 13 год. по вулиці Шкільній, 42, в с.Черемошне.

Дослідивши вищезазначені докази, в їх сукупності, надавши їм належну оцінку, перевіривши доводи сторони обвинувачення, показання обвинувачених, потерпілих, свідків, проаналізувавши висновки експертів, суд приходить до переконання про доведеність винності обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного ОСОБА_7 (негативно характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинені суспільнонебезпечні діяння, вчинення злочинів неповнолітнім. Обставин, які обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Суд також враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного ОСОБА_6 (посередньо характеризується за місцем навчання та проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинені суспільнонебезпечні діяння. Обставин, які обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, складеної 09.11.2018 р. Тиврівським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області (а.с.158-160 т.1), ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціальновиховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, складеної 09.11.2018 р. Тиврівським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області (а.с.165-166 т.1), ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціальновиховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинувачених неможливо досягти без ізоляції від суспільства, а тому призначає їм покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України, суд призначає їм покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів.

При призначенні покарання суд не враховує вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.02.2019 р. про визнання винними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він не набрав законної сили та оскаржений в апеляційному порядку ( ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ст. ст. 70, 103 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК України засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Тиврівського райсуду від 02.11.2018 р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, виконувати самостійно).

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2018 р. (а.с.32-33 т.2). який набрав законної сили, ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.185 КК України за крадіжку, вчинену 04.05.2018 р., до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим терміном на 2 роки.

Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 вчинено до постановлення відносно нього вироку Тиврівським районним судом Вінницької області від 02.11.2018 року, дані вироки слід виконувати самостійно.

Цивільних позовів потерпілими не заявлено.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 11 постанові від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників.

Враховуючи, що ОСОБА_7 неповнолітній, не працює, самостійних доходів не має,суд вважає за доцільне стягнути в рівних частках витрати за проведення експертизи з законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 (матері) та обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 102, 103, 368, 371, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.04.2019 р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, та вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2018 р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання

за ч. 1 ст. 122 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.103 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 та матері обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - на користь держави в рівних частках витрати за проведення товарознавчої експертизи № 3797/18-21 від 13.07.2018 р. в розмірі 286 гривень, тобто по 143 (сто сорок три) гривні.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів обвинуваченими - з моменту вручення їм копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_17