Справа № 192/2099/18
Провадження № 1-в/201/378/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» МЮУ, про зарахування до призначеного йому покарання попереднього ув`язнення під час перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України і засуджено, із застосуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі, при цьому початок строку відбування покарання останньому було визначено рахувати з часу його фактичного затримання 23 вересня 2012 року.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року засудженому ОСОБА_3 у строк покарання призначеного вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року було зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 вересня 2012 року до 08 липня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В той же час, засуджений ОСОБА_3 просить зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення, яким він вважає строк перебування у слідчому ізоляторі після набрання вищевказаним вироком суду законної сили, однак, відповідно до довідки Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» МЮУ від 29 листопада 2018 року № 21/5-5364, рух засудженого ОСОБА_3 здійснювався як в умовах слідчих ізоляторів, так і в умовах виправних колоній, однак після набрання 08 липня 2014 року вироком суду законної сили, останній почав відбувати покарання та щодо нього більше не обиралось запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а лише здійснювалось тимчасове переведення з колонії до слідчого ізолятора для його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також для здійснення інших процесуальних дій за його участі, а тому слід вважати, що засуджений ОСОБА_3 не перебував в умовах попереднього ув`язнення після набрання вироком стосовно нього законної сили.

Згідно Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року засудженому ОСОБА_3 вже було зараховано у строк призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з моменту його затримання до набрання вироком законної сили з дотриманням вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, нових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 положень вказаного Закону, судом не встановлено, у зв`язку із чим, клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1