Постанова
Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ
справа № 150/569/16-к
провадження № 51-3980 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2018 року в об`єднаних кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 та 0000121, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Адріанополя Перевальського району Луганської області, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.
Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 11 січня 2018 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишив без зміни.
За обставин, установлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 25 серпня 2016 року близько 20:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у власному помешканні, ( АДРЕСА_1 , під час суперечки зі своєю матір`ю ОСОБА_8 на ґрунті виниклих неприязних відносин завдав їй чотирьох ударів кулаком в обличчя, від чого потерпіла упала. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перетягнув ОСОБА_8 на ліжко, де ударив її ногою в праве передпліччя, після чого продовжив завдавати численних ударів кулаками по правій нозі, тулубу, руках, вдарив по хребту, а також завдав удару зліва у життєво важливий орган голову. Таким чином заподіяв потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
Від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла.
Крім того, ОСОБА_5 на початку літа 2016 року, діючи з метою незаконного придбання наркотичного засобу, відшукав у заростях трави поряд зі своїм житловим будинком на АДРЕСА_2 дикорослу рослину конопель, з якої зірвав листя та гілки, і таким чином незаконно придбав наркотичний засіб, який надалі подрібнив, висушив та зберігав у власному будинку для подальшого вживання.
23 вересня 2016 року під час санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_5 за вищевказаною адресою працівники Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області виявили та вилучили подрібнену речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 12,22 г.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засудженийпросить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, порушенням вимог кримінального процесуального закону та суворістю призначеного покарання. Стверджує, що вирок суду ґрунтується на припущеннях і недопустимих доказах, а саме: висновках судово-медичних експертиз, під час проведення яких не було забезпечено участі учасників провадження та використовувалися документи, які не було визнано речовими доказами і відкрито стороні захисту, а також висновках експертизи матеріалів, речовин та виробів, проведеної експертом, котрий підпорядкований установі системи МВС, як і слідчий, який призначав експертизу. Вказує на порушення безпосередності дослідження показань, речей і документів унаслідок неправильного тлумачення та відображення у вироку показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також показань ОСОБА_11 , якими не підтверджено безпосередньо того, що засуджений є на особу, яка вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК. Зазначає про порушення його права на захист у зв`язку з позбавленням права подати заперечення на апеляцію прокурора.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений, його захисник підтримали доводи касаційної скарги, прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги та просив судові рішення залишити без зміни.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що призвело до смерті потерпілої, та незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також висновки про кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 309 КК суд першої інстанції зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК наведено докладні мотиви. Оцінка доказів згідно з вимогами ст. 94 КПК є виключною компетенцією суду, який постановив вирок.

Матеріали провадження свідчать, що суди першої і апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені в касаційній скарзі засудженого. Зазначені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними, як вважає колегія суддів, є обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
Мотивуючи висновок про винуватість засудженого ОСОБА_5 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, суд першої інстанції обґрунтовано послався на: показання самого засудженого, який повністю визнав свою вину і не заперечував обставин, способу та локалізації завдання потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які згідно з висновками судово-медичних експертиз перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з її смертю; показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підтвердили визнавальні показання ОСОБА_5 , показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 ; дані протоколу слідчого експерименту та протоколу тимчасового доступу до речей і документів; інші письмові докази у кримінальному провадженні.

Крім того, на думку колегії суддів, за епізодом незаконного придбання, зберігання ОСОБА_5 наркотичних засобів без мети збуту суд, не зважаючи на невизнання засудженим своєї вини, правильно послався на: показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які були понятими під час проведення обшуку в домоволодінні засудженого та підтвердили факт виявлення і вилучення працівниками правоохоронних органів жовтого поліетиленового мішечка з висушеними рослинами; показання свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що в кінці серпня під час прибирання за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у підвалі виявила жовтий поліетиленовий мішечок із висушеними рослинами конопель, а потім у старому будинку свекрухи за іншою адресою бачила цвіт коноплі; показання свідка ОСОБА_11 , який підтвердив, що дружина йому повідомляла про знайдені нею за фактичним місцем проживання його матері та брата пакет із висушеними рослинами конопель та розсаду конопель у стаканчиках, а також зазначив, що влітку
2016 року особисто бачив, що на території домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_8 росли два кущі коноплі; показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ; дані протоколу обшуку та дані висновку експерта, яким встановлено, що вилучена під час обшуку в ОСОБА_5 подрібнена речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом.
У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення цих доказів, які б викликали сумніви в їх достовірності. Всі докази, покладені судом в основу обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достовірності й достатності.
Не викликають жодних сумнівів у колегії суддів показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони за своїм змістом відтворюють обставини виявлення у житловому будинку на АДРЕСА_2 жовтого поліетиленового мішечку з засушеними рослинами та дикорослої рослини коноплі, а також повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК.

Отже, суд першої інстанції дав повну і всебічну оцінку доказам у кримінальному провадженні та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 309 КК. Вирок суду першої інстанції достатньо умотивований та відповідає вимогам ст. 374 КПК.

На думку колегії суддів, судово-медичні експертизи у кримінальному провадженні проведено з дотриманням вимог ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6.
При цьому відповідно до положень ст. 101 КПК та зазначеної Інструкції з доповненням згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 травня 2010 року № 432 присутність учасників провадження під час проведення експертизи не є обов`язковою, що спростовує доводи скарги засудженого про незаконність висновків експертів та порушення його права засудженого на захист.
Неспроможними є твердження засудженого про порушення права на захист через незабезпечення можливості стороні захисту подати заперечення на апеляцію прокурора, оскільки така апеляційна скарга не була предметом розгляду апеляційного суду у зв`язку з її відкликанням.
Апеляційний суд, належним чином перевіривши доводи апеляційних скарг сторони захисту, визнав обґрунтованим висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність його правової кваліфікації. На всі доводи апеляцій, які аналогічні доводам касаційної скарги, надано обґрунтовані відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Покарання засудженому ОСОБА_5 судом призначено відповідно до вимог ст. 65 КК з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про його особу та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених органами досудового розслідування, судами першої та апеляційної інстанцій, у кримінальному провадженні не виявлено, законних підстав для скасування постановлених щодо засудженого ОСОБА_5 судових рішень за доводами касаційної скарги останнього Верховний Суд не убачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд

ухвалив:
Вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3