Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1827/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2018 року,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить вище зазначену ухвалу скасувати, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років. При цьому, вважає, що судом при прийнятті рішення не враховано обставини у відповідності до ст. 178 ч. 1 п.п. 1, 2 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому існують ризики того що останній може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, передбачені п.п. 1, 5 ч. ст. 177 КПК України.

Згідно оскарженої ухвали, слідчим суддею Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 03 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, села Парипси, Попільнянського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одружений, раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби з 20 годин до 06 годин. |

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- заборонено в період часу з 20.00 години до 06.00 години залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- не відвідувати місця масового скупчення людей.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення. Датою закінчення дії ухвали є 19 лютого 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення проти задоволення цієї апеляційної скарги підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні запобіжного заходу, дотримався вимоги ст.ст. 132, 176 -178, 181, 194 КПК України.
Відповідно до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, досудовим розслідуванням встановлено, що 03 лютого 2018 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_9 , в домогосподарстві що за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_11 небезпечний наркотичний засіб канабіс, який відповідно до висновку експерта № 2/142 від 22.02.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, канабісом, обіг якого заборонено.

Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить: 2,703 г; 2,832 г; 2,722 г; 2,545 г, а всього загальною кількістю 10,802 г.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин а прекурсорів» (із змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 747) канабіс та екстракт канабісу віднесені до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

03 лютого 2018 року відомості по вказаному кримінальному правопорушенні внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 та розпочато досудове розслідування.

За результатами проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні 21.12.2018 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України, час затримання 13 годин 25 хвилин, відразу після незаконно збуту ОСОБА_11 за грошові кошти у сумі 500 гривень (номера банкнот: МЄ 3363274, ЗБ 9594129, ВМ 3152103, КБ 3749622 та МЄ 110829124) речовини рослинного походження зеленого кольору, яка ззовні схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, під час огляду ОСОБА_9 вилучено кошти у сумі 500 гривень по 100 гривень кожна, які мають наступні номера банкнот: МЄ 3363274, ЗБ 9594129, ВМ 3152103, КБ 3749622 та МЄ 110829124.

21 грудня 2018 року в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було оголошено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: - протоколом огляду майна, цінностей та грошових коштів від 03.02.2018 року; - протоколом особистого огляду покупця та вручення майна, цінностей та грошових коштів від 03.02.2018 року; - протоколом вилучення придбаних покупцем речовин, під час оперативної закупки від 03.02.2018 року; - висновком експерта N° 2/142 від 22.02.2018 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.02.2018 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.02.2018 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.02.2018 року; - протоколом затримання особи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років.

При обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, в тому числі його вік, стан здоров ?я, постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, має стійкі соціальні зв`язки.
Крім того слідчий суддя зазначає, що з лютого 2018 року по грудень 2018 року слідчим не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_9 продовжував вчиняти кримінальне правопорушення, а тому застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Крім того, прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_9 є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, а також вони відсутні і в матеріалах провадження.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність належних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, не надав аналізу ризикам та те, що підсудний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2018 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби з 20 год. до 06 год. строком на 2 місяці до 19.02.2019 року з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :