Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1014/18
Провадження № 1-кс/499/386/18
У Х В А Л А

Іменем України

"08" листопада 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 адвоката підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Кишинів, Республіка Молдови, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина Молдови, раніше не судимого, не одруженого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, освіта: не повна середня на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 07.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 07 листопада 2018 року, близько 15.00 годині, точний час слідством не встановлено ОСОБА_5 , 1988 року народження разом зі своїм рідним братом ОСОБА_5 , 1984 року народження по місцю мешкання їх матері ОСОБА_7 , 1953 року народження за адресою: АДРЕСА_1 , розпивали алкогольні напої, а саме горілку.
Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання їх матері між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла раптова сварка. В ході сварки потерпілий ОСОБА_5 наніс два удари кулаками невизначеної сили в область обличчя по своєму братові ОСОБА_5 .
В ході раптово виниклого умислу, з особистих неприязних мотивів, маючи образу та з метою спричинення тілесного ушкодження своєму рідному брату ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні кухні в житловому будинку взяв з кухонного столу ніж. Підійшовши до ОСОБА_5 , та тримаючи у правій руці кухонний ніж, умисно наніс йому вказаним ножем два удари в ділянку грудної клітки зліва та один удав в живіт. В результаті чого ОСОБА_5 заподіяв тілесні ушкодження своєму братові у вигляді колото-різаного поранення черевної порожнини, проникаючого в черевну порожнину з пораненням печінки та колото-різаного поранення грудної клітки.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати якщо підозрюваному не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ризики слідчий обгрунтовує наступними обставинами.

У підозрюваного ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи, відсутні стійкі соціальні зв`язки, враховуючи те, що злочин вчинений ОСОБА_5 в емоційному стані проти близького родича (рідного брата), ОСОБА_5 знаходячись в пригніченому психологічному хвилюванні, може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду.

В ході досудового розслідування, на даний час встановлено що у ОСОБА_5 , окрім місця мешкання в АДРЕСА_1 , де він проживав разом зі своєю матір`ю та братом, іншого постійного місця мешкання та стійких соціальних зв`язків не встановлено, в зв`язку з чим не застосування даного запобіжного заходу та надання можливості перебування на волі, дасть ОСОБА_5 можливість впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, здійснюючи постійний психологічний тиск або іншим чином.

Також в ході досудового розслідування, ще не встановлено всіх можливих речових доказів, в зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може дані речові докази знищити, тим самим перешкоджати органу досудового розслідування.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення в емоційному психологічному стані, ОСОБА_5 не контролюючи своїх дій, може вчинити і інше кримінальне правопорушення;

Згідно наданої характеристики з місця мешкання ОСОБА_5 зарекомендував з негативної сторони, ніде не працює. З пояснень рідної мати також встановлено, що ОСОБА_5 завжди вживає алкогольні напої та веде аморальний спосіб життя, а інколи застосовує відносно неї протиправні дії.

Крім того, досудовим розслідуванням наразі ще встановлюються всі свідки вказаного правопорушення, з метою їх подальшого допиту та проведення з ними інших слідчих дій.

Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як наявні ризики передбачених ст. 177 КПК України, та обґрунтовані у клопотанні. Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою визнав, коротко розповів про скоєне правопорушення, просив обрати відносно нього домашній арешт. Адвокат підозрюваного також просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, про його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

08 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку суд вважає обґрунтованою.

Матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема протоколами огляду місця події; протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду речового доказу та іншими матеріалами.

Є достатні дані вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам, а саме : у підозрюваного ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи, відсутні стійкі соціальні зв`язки, є громадянином іншої держави, та враховуючи те, що злочин вчинений в емоційному стані проти близького родича (рідного брата), ОСОБА_5 знаходячись в пригніченому психологічному хвилюванні, може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду та залишити межі України. Відсутність іншого постійного місця мешкання та стійких соціальних зв`язків може дати підозрюваному ОСОБА_5 можливість впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, здійснюючи постійний психологічний тиск або іншим чином. Крім того в ході досудового розслідування, ще не встановлено всіх можливих речових доказів, в зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може дані речові докази знищити, тим самим перешкоджати органу досудового розслідування. В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення в емоційному психологічному стані, ОСОБА_5 не контролюючи своїх дій, може вчинити і інше кримінальне правопорушення;

Згідно наданої характеристики з місця мешкання ОСОБА_5 зарекомендував з негативної сторони, ніде не працює. З пояснень рідної мати також встановлено, що ОСОБА_5 завжди вживає алкогольні напої та веде аморальний спосіб життя, а інколи застосовує відносно неї протиправні дії.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З врахуванням викладеного вище, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права й свободи підозрюваного, відповідає характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, враховуючи, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, враховуючи також існування вищезазначених ризиків та наявність обґрунтованої підозри, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючисьст.ст.177,183,193-194,196-199 КПК України, слідчий суддя ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 07.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіка Молдови, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина Молдови, раніше не судимого, не одруженого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, освіта: не повна середня - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обраховувати строк тримання під вартою з дня затримання особи з 07 листопада 2018 року - до 06 січня 2019 року включно.

Дійсна ухвала про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу діє 60 (шістдесят) днів, а саме: до 21 години 00 хвилин 06 січня 2019 року включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Одеського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з моменту проголошення.

СуддяОСОБА_1