У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.09.2018 Справа №607/15719/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час підготовчого судового засідання з розгляду в залі суду кримінального провадження №0001971 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав продовження існування ризиків, що мали місце на момент обрання відносно даного обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, обсяг яких на даний час не зменшився.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, захисника та обвинуваченого, які заперечили у задоволенні клопотання прокурора та просили змінити раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи це негативним станом здоров`я обвинуваченого, наявністю постійного місця проживання, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотань сторони захисту слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити, виходячи з наступних мотивів.
Так, згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, включаючи ризики, зазначені у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_3 , який ніде не працює, а тому не мають самостійних доходів і засобів до існування, його низький рівень соціальних зв`язків, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення злочинів проти власності, що обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості злочину проти власності, що дає суду підстави вважати, що даний обвинувачений, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче сторона захисту, матиме можливість, зважаючи, у тому числі, на санкцію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, ухилитися від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 03 листопада 2018 року, оскільки на даний час продовжують існувати вищевказані, визначені судом обґрунтовані ризики.

При цьому, будь-яких переконливих доказів, які б обґрунтовано свідчили про вкрай негативний стан здоров`я обвинуваченого, що перешкоджало б останньому перебувати в умовах СІЗО, стороною захисту не подано та судом не здобуто.

Водночас, з метою забезпечення права обвинуваченого на охорону його здоров`я, суд приходить до переконання про зобов`язання Чортківської установи ВП УДПтСУ в Тернопільській області (№26) етапувати обвинуваченого ОСОБА_3 у лікувальний заклад поза межами місця ув`язнення з метою його медичного обстеження.

На підставі викладеного і керуючись ч.3 ст.315, розділом ІІ, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити, а клопотання прокурора задовольнити, раніше застосований під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк тримання під вартою даного обвинуваченого до 00 год. 00 хв. 03 листопада 2018 року.

Зобов`язати Чортківську установу ВП УДПтСУ в Тернопільській області (№26) етапувати обвинуваченого ОСОБА_3 у лікувальний заклад поза межами місця ув`язнення з метою його медичного обстеження.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України

Головуючий суддяОСОБА_1