ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5298/17
провадження № 1-кп/753/335/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0002005 від 21.02.2017, №0010474 від 28 вересня 2017 року, №0008058 від 21 липня 2017 року, № 0000211 від 08.01.2017 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2017, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебував на автомобільній парковці за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 1-М, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з одного з автомобілів, що знаходився на парковці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись на автомобільній парковці за вищевказаною адресою, побачив автомобіль «Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, в якому на передньому пасажирському сидінні він виявив мобільний телефон, після чого о 13 годині 05 хвилин підійшов до вказаного автомобіля, та діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою каміння розбив вітрове скло дверцят переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля, проник в салон транспортного засобу, звідки таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон марки Lenovo Р780, вартістю 1183 гривень 33 копійок, без захисного чохла із SIM - картою мобільного оператора lifecell ( НОМЕР_2 ), на рахунку якого шаходились кошти в розмірі 30 гривень, який знаходився на передньому пасажирському сидінні, а також грошові кошти в сумі 4500 гривень, що знаходились в зошиті, який в свою чергу лежав у ящику для зберігання дрібних речей навпроти переднього пасажирського сидіння, а всього ОСОБА_4 заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 5713 гривень 33 копійки.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5713 гривень 33 копійки.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 21.02.2017 року, приблизно о 12 год. 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Руценко, 10-А, умисно з корисливих спонукань, повторно, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись біля будинку № 10-А за адресою: місто Київ, вул. Руденко, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з метою обернення на власну користь та особистого збагачення, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверей вищевказаного транспортного засобу, проник до його салону, звідки таємно викрав відео-реєстратор Full HD 1080 Vehicle Blackbox DVR з кріпленням та з`єднувальним кабелем.
Таємно заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, завдавши при цьому матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 945 гривень.
Крім того, 20.07.2017 приблизно о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи біля будинку №1-а по вул. Срібнокільська в м. Києві, побачив автомобіль марки «Subaru Forester», державні номерні знаки НОМЕР_4 , та, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, вирішив вчинити крадіжку цінних речей з даного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , озирнувшись навкруги та впевнившись, що за його протиправними діями ніхто з жителів сусідніх будинків та сторонніх громадян не спостерігає, взяв камінь, який лежав неподалік автомобіля та тримаючи його в руці, вдарив ним по передньому водійському склу дверей автомобіля, внаслідок чого воно розбилось, таким чином забезпечив собі безперешкодний доступ до салону автомобіля.
Проникнувши через розбите скло до салону автомобіля, ОСОБА_4 , побачив прикріплений на лобовому склі відеореєстратор марки «Transcend DrivePro 220 16 GB» вартістю 3446 гривень 44 копійок, який належать ОСОБА_7 , та обравши його предметом свого злочинного посягання, повторно таємно викрав вище вказане майно, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим, завдавши ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 3446 гривень 44 копійок.
Крім того, 28.09.2017, близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 7, проходячи повз автомобілі, які стояли поблизу проїжджої частини, помітив що в одному із автомобілів наявний відео реєстратор. В результаті чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, умисно з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , підійшов до автомобіля «Hyundai Greta» д.н.з. НОМЕР_5 , що належить гр. ОСОБА_8 , де за допомогою каміння розбив скло водійських дверей, після чого проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: відеореєстратор марки «СarCam К6000 1080Р FULL HD» вартістю 253, 33 грн.
Після чого ОСОБА_4 заволодівши вище вказаним майном, поклав його до кишені своєї куртки, та почав направлятися в напрямку будинку № 6 що по вул. Драгоманова, де по дорозі був зупинений перехожими.
Таким чином ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 08.01.2017, приблизно о 13 годині 00 хвилин на автомобільній парковці за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 1-М, він підійшов до автомобіля «Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого за допомогою каміння розбив вітрове скло дверцят переднього пасажирського сидіння та з салону автомобіля викрав мобільний телефон марки Lenovo Р780 та грошові кошти в сумі 4500 гривень. 21.02.2017 року, приблизно о 12 год. 20 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Руценко, 10-А, він підійшов до автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , після чого розбив скло передніх пасажирських дверей вказаного автомобіля, з салону якого викрав відео-реєстратор з кріпленням та кабелем. 20.07.2017 приблизно о 10 годині 10 хвилин, проходячи біля будинку №1-а по вул. Срібнокільська в м. Києві, він підійшов до автомобіля «Subaru Forester», днз. НОМЕР_4 , та розбив водійське скло дверей автомобіля, з салону якого викрав відео реєстратор. 28.09.2017, близько 17 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 7, він підійшов до автомобіля «Hyundai Greta» д.н.з. НОМЕР_5 , та розбив скло водійських дверей, та з салону автомобіля викрав відеореєстратор. Найменування та загальної вартості викраденого майна ОСОБА_4 не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий характеризується посередньо, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує висновок органу пробації, складений на підставі поглибленого аналізу соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, з урахуванням ступіню ймовірності вчинення повторного правопорушення, в якому орган пробації прийшов до висновку про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, проте зазначив, що обвинувачений контролює свою поведінку та мислення, визнає свою вину щодо вчиненого правопорушення.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, розмір збитків, завданих злочинами, позиції потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання за сукупністю злочинів із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову, суд враховує наступне.
Потерпілим ОСОБА_6 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 7134 грн., моральну шкоду в сумі 2 000 грн., та судові витрати в сумі 866 грн., а всього 10 000 грн. В обґрунтування позову потерпілий зазначив, що скоєним обвинуваченим кримінальним правопорушенням було завдано матеріальної шкоди та моральної шкоди на зазначену суму, яка на цей час обвинуваченим не відшкодована.
Обвинувачений в повному обсязі визнав заявлені до нього позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення.
Дослідивши зміст позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення злочину обвинуваченим було завдано матеріальної та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 10 000 грн., розмір якого обвинувачений в судовому засіданні не заперечував.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про можливість задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 в повному обсязі.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України 6 /шість/ місяців арешту;
-за ч.2 ст. 185 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 / три/ роки.
На підставі положень ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 10 000 /десять тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 691 /шістсот дев`яносто однієї/ гривні 09 копійок на користь держави.

Речові докази:
-футболку синього кольору з різнокольоровими малюнками залишити у власності ОСОБА_4 ;
-відеореєстратор марки «СarCam К6000 1080Р FULL HD» , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м.Києві за квитанцією № 008535 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_8 ;
-компакт диск з відеозаписом, лист з ПТ «Ломбард Оскар» залишити в матеріалах справи;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1