Ухвала
Іменем України
20 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 426/8232/17
провадження № 51-9841ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 10 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 04 вересня 2018 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги засудженої убачається, що вона не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Однак, касаційна скарга засудженої не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Так, засуджена у касаційній скарзі не наводить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу, а надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
До того ж, як убачається із касаційної скарги, засуджена ставить вимогу про скасування, у тому числі, ухвали апеляційного суду, однак у чому полягає, на її думку, незаконність вказаного судового рішення, з урахуванням положень процесуального закону не зазначає.
Крім того, засуджена просить про зупинення виконання вироку в частині покарання, однак доводів на обґрунтування необхідності прийняття такого рішення у касаційній скарзі не наводить.
Окрім вказаного, всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копій з додатками (копії оскаржуваних судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху і надати їй для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу їй буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5