Справа № 743/947/16-к
Провадження №1-в/743/2/19
У Х В А Л А

27 лютого 2019 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,
за участю - неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , - прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , - представників Ріпкинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Чернігівській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - представників служби у справах дітей Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , - представника ювеніальної превенції Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки клопотання неповнолітнього засудженого ОСОБА_12 про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.10.2016 року за ч.2 ст.289, ст.ст.75, 76, 104 КК України, за закінченням іспитового строку, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.10.2016 року за ч.2 ст.289, ст.ст.75, 76, 104 КК України, за закінченням іспитового строку, яке мотивоване тим, що іспитовий строк визначений судом закінчився, він виконав покладені на нього обов`язки, що має наслідком в силу ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України для звільнення його за закінченням іспитового строку. Вказує, що кримінальне провадження по обвинуваченню його та групи осіб у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, на даний час, розглядається Ріпкинським районним судом Чернігівської області і остаточного рішення про його винуватість/не винуватість ще не прийнято, а відтак, з огляду на приписи ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України про презумпцію невинуватості, передчасно говорити про те, що він в період іспитового строку вчинив новий злочин, при тому, що він категорично не визнає вчинення ним вказаного злочину.

Узгоджена позиція неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 зводиться до підтримання клопотання ОСОБА_3 та про звільнення останнього від відбування покарання, призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області 31.10.2016 року за ч.2 ст.289, ст.ст.75, 76, 104 КК України, за закінченням іспитового строку.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з тих підстав, що засуджений в період іспитового строку вчинив новий злочин і відповідне кримінальне провадження розглядається судом.

При вирішенні даного клопотання, представник служби у справах дітей Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_10 та представник ювеніальної превенції Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 поклались на розсуд суду.

Представник Ріпкинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Чернігівській області ОСОБА_8 підтримала клопотання засудженого, з підстав, що ОСОБА_13 виконав, покладенні на нього судом обов`язки та з підстав відсутності судового рішення про визнання останнього винуватим у вчиненні нового злочину.

Заслухавши позицію учасників даного судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.10.2016 року, який набрав законної сили 01.12.2016 року, з урахуванням ухвали вказаного суду від 22.11.2016 р., ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 289, ст.ст. 75, 76, 104 КК України до 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки, з покладенням обов`язків:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Частиною 1 ст.78 КК України передбачено, що якщо після закінчення іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, він звільняється судом від призначеного покарання, а частиною 2 ст.165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи з правового аналізу даних норм, обов`язковими передумовами для звільнення від покарання є:

1) виконання засудженим покладених на нього обов`язків;

2) не вчинення засудженим нового злочину.

Судом встановлено, що іспитовий строк повинен був закінчитись 31.10.2018 р., засуджений ОСОБА_14 виконав покладені на нього судом обов`язки, передбачені відповідними пунктами ст. 76 КК України.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні подання інспектора Ріпкинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Чернігівській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2016 року по справі № 743/947/16-к.

Безпосередньо досліджуючи питання про наявність такої передумови для звільнення ОСОБА_3 від покарання, як не вчинення засудженим нового злочину, суд приходить до такого висновку.

Частина 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Слід зауважити, що згідно статті 62 Конституції України та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Європейський Суд з прав людини у справах «Sekanina v. Austria» (Секаніна проти Австрії), «Daktaras v. Lithuania» (Дактарас проти Литви) висловив позицію, що оголошення підозр стосовно невинуватості обвинуваченого є припустимим, доки, в результаті закінчення кримінальних проваджень, не було винесено рішення по суті справи.

Судом встановлено, що кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000555 від 25.11.2017 р. по обвинуваченню ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_18 , на даний час, розглядається Ріпкинським районним судом Чернігівської області і остаточного рішення про його винуватість/не винуватість ОСОБА_3 по ньому ще не прийнято.

Враховуючи наведене в сукупності, суд приходить висновку, що до остаточного вирішення кримінального провадження № 0000555 від 25.11.2017 р., де ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні нового злочину в період іспитового строку, передчасним є вирішення питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.10.2016 року, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 165 КВК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання неповнолітнього засудженого ОСОБА_12 про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.10.2016 року за ч.2 ст.289, ст.ст.75, 76, 104 КК України, за закінченням іспитового строку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до ЧЕРНІГІВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_19