Постанова
Іменем України
27 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 359/8772/17
провадження № 51-5490км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 січня 2018 року,

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами обставини
За вироком Київського міського суду від 08 серпня 2000 року, залишеним без зміни ухвалою Верховного Суду України від 26 квітня 2001 року, ОСОБА_6 засуджено за п.п. «а», «з», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 143, ч.ч. 1, 3 ст. 194 КК України 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.
Захисник ОСОБА_7 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2017 року повернуто заяву захисника засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про перегляд вироку Київського міського суду Київської області від 08 серпня 2000 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 повернуто особі, що її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд за заявою захисника про перегляд вироку Київського міського суду від 08 серпня 2000 року щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами у Бориспільському міськрайонному суді Київської області. Вважає рішення судів необґрунтованими та такими, що постановлені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд першої інстанції поверхнево розглянув її заяву та належним чином не дослідив всіх наведених у ній доводів. Крім того, стверджує, що апеляційний суд безпідставно повернув її заяву з підстав невідповідності її вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу не надходило.
У судовому засіданні захисник та засуджений підтримали подану скаргу, прокурор вважав, що вона підлягає до часткового задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Частиною 2 вказаної статті регламентовано, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального закону, а також з огляду на те, що захисник просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2017 року, яка не була предметом перегляду суду апеляційної інстанції, тому оскаржуване ним судове рішення місцевого суду не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статею 24 КПКУкраїни кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Частина 3 статті 399 КПК України визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є неусунення особою недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 січня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2017 року залишено без руху, оскільки скарга не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України та не містить вимог особи та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Крім того, вказано, що прохальна частина скарги не узгоджується з положеннями ст. 407 КПК України, якими визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

У межах наданого строку захисник ОСОБА_7 повторно звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2017 року.
Апеляційний суд Київської області ухвалою від 22 січня 2018 року вказану апеляційну скаргу повернув на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України як таку, недоліків якої не усунено в установлений судом строк.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник просила ухвалу Борспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відкрити кримінальне провадження за заявою захисника про перегляд вироку Київського міського суду від 08 серпня 2000 року щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами.
При цьому на обґрунтування своїх вимог наводила відповідні доводи, зокрема вказувала на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вищезазначені доводи є предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Разом з тим, як слідує з ухвали апеляційного суду, основною підставою для повернення апеляційної скарги була невідповідність викладеної в апеляційній скарзі вимоги про скасування ухвали міськрайонного суду та постановленням нової ухвали про відкриття кримінального провадження за заявою захисника про перегляд вироку Київського міського суду від 08 серпня 2000 року щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, що не узгоджується з положеннями ст. 407 КПК України, якими визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд ретельно не проаналізував наведених доводів захисника ОСОБА_7 та належно не перевірив її апеляційної скарги стосовно дотримання вимог ст. 396 КПК України і безпідставно та передчасно повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала, у зв`язку з неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі від 05 січня 2018 року.

Крім того, неточність формулювання апеляційної вимоги, з урахуванням компетенції суду апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, не перешкоджала суду вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.
Таким чином, суд апеляційної інстанції усупереч вимогам п. 1 ч.3 ст. 399 КПК України безпідставно повернув апеляційну скаргу захисника, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість постановленої ухвали.

Отже, судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, що у відповідності до вимог п. 1 ч.1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати наведене та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргузахисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 січня 2018 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3