Справа180/1116/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець в режимі відеоконференції обвинувальний акт в об`єднаному кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.10.2014 року за № 0000921, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новокиївка, Томаківського району, Дніпропетровської області, не одруженого, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.07.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

18.12.2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.ст. 71,72 КК України до трьох місяців одного дня арешту;

20.05.2016 року вироком Марганецького міського суду за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70, 71, 72 КК України, зміненим Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2016 року, до 4 років позбавлення волі.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 389, ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3 липня 2014 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст.185 Кримінального кодексу України та йому призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

17 вересня 2014 року Марганецьким міським відділом кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 роз`яснено порядок і умови відбування призначеного йому судом покарання у виді 100 годин громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч. 2 КК України в разі ухилення від відбуття призначеного йому судом покарання, встановлені дні явки в кримінально-виконавчу інспекцію, та відповідно до ст. 36 Кримінально-виконавчого Кодексу України, ОСОБА_3 направлений для відбуття покарання у виді громадських робіт до Марганецького міського комунального підприємства «Житлове господарство», яке розташоване за адресою Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Радянська, 1.

Наказом директора ММКП «Житлове господарство» ОСОБА_7 № 26 від 22.09.2014 року, ОСОБА_3 призначено виконання громадських робіт у вигляді благоустрою території м. Марганець. Вказані роботи підлягали виконанню з 22.09.2014 року.

В подальшому ОСОБА_3 , приступивши до виконання громадських робіт 22.09.2014 року, всього відпрацював 4 години громадських робіт з призначених йому судом 100 годин, після чого починаючи з 23.09.2014 року умисно, достовірно знаючи про зобов`язання у вільний час безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, вид яких було визначено ММ КП «Житлове господарство», будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання громадських робіт за вироком Марганецького міського суду від 03.07.2014 року, тривалий час ухилявся від відбування вищевказаного покарання, а саме від виконання громадських робіт з благоустрою м. Марганець, і порушив призначений йому порядок та режим відбуття покарання.

Крім того, 2 жовтня 2014 року приблизно об 11 годині 05 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 8 Ювілейного кварталу в м. Марганці попросивши у знайомого ОСОБА_6 у тимчасове використання належний останньому мопед Хонда Діо 27 пообіцявши його повернути, вирішив не повертати потерпілому його та згодом продав, в результаті чого незаконно, умисно, повторно заволодів транспортним засобом мопедом Хонда Діо 27, який належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 1700 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суду пояснив, що дійсно не відбував покарання у виді громадських робіт, йому було роз`яснено, де і коли необхідно відпрацювати громадські роботи. Відпрацював один день та поїхав з міста на заробітки. Зазначене покарання вже відбув, оскільки воно було приєднано за вироком Томаківського районного суду від 18.12.2014 року. Стосовно викрадення скутера зазначив, що потерпілий ОСОБА_6 зателефонував йому та попрохав продати його мопед, сам йому передав ключі та мопед, він поїхав в с.Новокиївка та продав мопед. Гроші за мопед витратив, нікому не повертав. Через два дні приїхав в місто та зателефонував ОСОБА_8 , на що той повідомив, що звернувся до поліції. Вважає, що мопедом він заволодів шляхом шахрайських дій, тому його дії кваліфіковані невірно за ч.2 ст.289 ККУкраїни. Мопед продав, гроші витратив на власні потреби.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим його вина у вчинені злочинів підтверджується належними та допустимими доказами, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_9 суду показав, що згідно вироку суду від 3.07.2014 року ОСОБА_3 засуджений до 100 годин громадських робіт, перебував на обліку в КВІ, його ознайомлено з умовами відбування покарання та видано направлення для оформлення на роботу. Засуджений приступив до виконання робіт 22.09.2014 року та відпрацював 4 години. З 23 вересня 2014 року не виходив на роботу. 7 жовтня 2014 року прийшов до інспекції, поважних причин не мав, було вручено попередження. Більше на роботу ОСОБА_10 не виходив. Він встановлював місцеперебування ОСОБА_11 , виходив за місцем проживання, направляв виклики, витребував інформацію з лікарні, поліції. Кожного разу ОСОБА_11 з`являвся самостійно та повідомляв, що не має поважних причин. ОСОБА_11 було вручено два попередження про кримінальну відповідальність при постановці на облік та 7 жовтня 2014 року.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що в 2014 році працювала майстром в КП «Житлове господарство». 22 вересня 2014 року було направлено ОСОБА_3 для виконання громадських робіт. Вона прочитала інструктаж, відвела його на робоче місце та роз`яснила об`єм робіт. 23 вересня 2014 року на роботу не вийшов, зателефонував та повідомив, що знаходиться в іншому місті, прийде пізніше, але більше його не бачила. Графік роботи встановлено щоденно з 8 год. до 12 год., повинен відпрацювати 100 годин, а відпрацював 4 години. В зв`язку з його неявкою вимушена була передати документи до КВІ.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що знає ОСОБА_13 зі школи, у них були дружні відносини, в жовтні 2014 року він продавав свій мопед Хонда Діо 27, ОСОБА_11 зателефонував та повідомив, що знайшов покупця, 2 жовтня 2014 року близько 11 години вони зустрілися з ОСОБА_11 , чекали покупця. Не дочекавшись, ОСОБА_11 попрохав надати йому ключі та мопед, щоб з`їздити в інший район. Довіряючи ОСОБА_11 передав йому мопед та ключі, через годину ОСОБА_11 прийшов та повідомив, що злякався працівників поліції та залишив мопед біля одного з будинків. Вони вдвох пішли шукати мопед, на місці, де вказав ОСОБА_11 мопеду не було. ОСОБА_11 сказав, що буде шукати мопед та пішов. А він зустрів знайомого ОСОБА_14 та попрохав відвезти його до відділу поліції, де йому запропонували написати заяву. Протягом дня він телефонував ОСОБА_11 , але він на зв`язок не виходив. Хвилюючись за своє майно він наступного дня написав заяву про викрадення. Увечері ОСОБА_11 зателефонував та повідомив, що продав мопед, але ніяких коштів йому не повернув. Мопед передав ОСОБА_11 для того, щоб він поїхав та повернувся, бо довіряв йому. Вважає, що ОСОБА_11 ошукав його, вчинив відносно нього шахрайські дії. Мопед після вилучення йому повернуто.

Свідок ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_10 приїхав на мопеді сірого кольору та запропонував його придбати, повідомивши, що товариш попрохав продати. Рама була від одного мопеда, всі інші деталі - від іншого. Придбав за 800 гривень. Через два дні приїхали представники поліції з ОСОБА_16 та повідомили, що мопед крадений та вилучили його.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що восени 2014 року в один з днів їхав на мопеді та бачив як ОСОБА_18 стояв із незнайомим хлопцем та мопедом. Через певний час повертався назад та його зупинив ОСОБА_19 і повідомив, що дав проїхатися на мопеді та хлопець угнав мопед. Попрохав відвезти його до поліції, де він повідомляв , що мопед угнав хлопець на ім`я ОСОБА_20 .

Окрім того вина обвинуваченого підтверджується дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами :

-вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3 липня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт;

- підпискою ОСОБА_3 від 17 вересня 2014 року про ознайомлення його з умовами відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт та попередження його про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання;

- направленням ОСОБА_3 до КП «Житлове господарство» для відбування покарання у виді громадських робіт;

- Наказом № 26 від 22 вересня 2014 року про прийняття ОСОБА_3 для відбування призначеного вироком суду покарання з 22 вересня 2014 року;

-табелем виходу на роботу ОСОБА_3 , як особи, яка засуджена судом з призначенням покарання у виді громадських робіт за вересень 2014 року та табелем фактичного виходу ОСОБА_3 за вересень 2014 року, згідно з якими у вересні 2014 року ОСОБА_3 повинен виходити на роботу з 22 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року з 8 год. до 12 год., а фактично відпрацьований ОСОБА_3 час з 8 год.до 12 год. 22 вересня 2014 року;

-табелем виходу на роботу ОСОБА_3 , як особи, яка засуджена судом з призначенням покарання у виді громадських робіт за жовтень 2014 року, згідно з яким в жовтні 2014 року ОСОБА_3 повинен був виходити на роботу з 1 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року в період з 8 год. до 12 год.;

- листами майстра дільниці № 1 КП «Житлове господарство» ОСОБА_12 згідно яких ОСОБА_3 не вийшов на роботу з 23 вересня 2014 року по 8 жовтня 2014 року;

-власноруч написаним поясненням ОСОБА_3 від 7 жовтня 2014 року про відсутність поважних причин неявки для відбування призначеного судом покарання;

- Листом КЗ «Марганецька центральна міська лікарня`ДОР» від 14 жовтня 2014 року №1258/6, згідно якого в період з 23 вересня 2014 року по 14 жовтня 2014 року ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебував;

- Листом КЗ «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27 жовтня 2014 року № 1139/2 , згідно якого ОСОБА_3 в період з 17 вересня по 27 жовтня 2014 року за медичною допомогою не звертався;

- Протоколом огляду місця події від 4 жовтня 2014 року території біля домоволодіння АДРЕСА_2 з фототаблицями, відповідно до якого виявлено скутер Хонда Діо 27, сірого кольору, рама НОМЕР_1 , та його вилучено у ОСОБА_15 ;

- Технічним талоном на транспортний засіб скутер НОМЕР_2 , рама НОМЕР_3 , сірий, виданий продавцем ФОП ОСОБА_21 ;

- Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 227/17 від 17 жовтня 2017 року, згідно якого середня ринкова вартість скутера Хонда Діо AF- 27, з номером рами НОМЕР_3 , з урахуванням зносу, складає 1700 гривень;

- Речовими доказами : скутер Хонда Діо 27.

На підставі досліджених у справі доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не виконав обов`язок у вільний від роботи час безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, вид та обсяг яких, було визначено КП «Житлове господарство». Судом встановлено, що ОСОБА_3 було відомо про порядок відбування покарання у виді громадських робіт, так само як і про наслідки ухилення від відбування призначеного судом покарання, проте він без будь-яких поважних причин не виконав, покладене на нього покарання. При цьому суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не з`явився для відбування покарання у зв`язку з тим, що він виїхав з міста та працював, оскільки згідно з ч. 1 ст. 56 Кримінального кодексу України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Отже, ОСОБА_3 мав можливість відбувати покарання у вільний від роботи час, як це визначено законом, крім того доказів працевлаштування суду не надано. Будь-яких доказів поважності причин невідбуття покарання у виді громадських робіт суду не було надано. Доводи обвинуваченого про те, що він виїхав з міста, на думку суду слід розцінювати як свідоме невиконання обвинуваченого обов`язку виконувати громадські роботи.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в ухиленні від відбування громадських робіт.

Також аналізуючи дослідженні докази, які є належними та допустимими, за епізодом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_22 .

Посилання обвинуваченого на те, що потерпілий передав добровільно йому скутер для його продажу, ніяким чином не підтверджено та спростовується показами свідка ОСОБА_17 та діями потерпілого ОСОБА_6 , який звернувся 3 жовтня 2014 року до Марганецького ВП із заявою про викрадення скутера Хонда Діо -27 2 жовтня 2014 року та його показами в судовому засіданні про те, що мопед він надав ОСОБА_11 проїхатися та повернути його.

Ставити пояснення свідка ОСОБА_17 під сумнів суд не має, і сам обвинувачений не дав переконливих пояснень, з яких підстав потерпілий, передав йому скутер та в подальшому звернувся до відділу поліції із заявою про його викрадення.

Суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого, що його дії не вірно кваліфіковані та повинні кваліфікуватись як шахрайство, оскільки незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх

волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна,

буксирування, завантажування на інший транспортний засіб,

примусового відсторонення зазначених осіб від керування,

примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке

заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману

чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 заволодів транспортним засобом шляхом зловживання довірою потерпілого, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Покази свідка ОСОБА_15 в частині того, що скутер не відповідав моделі Хонда Діо та був саморобний, спростовується протоколом огляду скутера з фототаблицями від 4 жовтня 2014 року та висновком експерта.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує:

за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання;

за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належить до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого, обставини вчинення злочину, та дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не одружений, дітей не має, не працює.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_3 суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна за ч.2 ст.289 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Злочини ОСОБА_3 скоїв у період з 23 вересня 2014 року по 02 жовтня 2014 року, тобто до ухвалення стосовно нього вироків Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року та Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2016 року, що свідчить про сукупність злочинів та необхідність призначення покарання згідно вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Згідно ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

ОСОБА_3 23 грудня 2015 року повністю відбув покарання, призначене вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року, тому суд вважає за необхідне зарахувати відбуте покарання за попереднім вироком у вигляді 3 місяців 1 дня арешту до загального строку покарання.

Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

У висновку Верховного Суду зазначено, що якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє увязнення, є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього увязнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КК в редакції Закону України №838-VІІ від 26.11.2015р. включається строк, в тому числі перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року, ОСОБА_3 переведено з Криворізької виправної колонії № 80 до Дніпропетровської УВП №4 20 грудня 2016 року.

Враховуючи викладене , на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою у кримінальному провадженні № 0000848 за період з 18.05.2015 року (дати взяття обвинуваченого під варту та визначеної у вироці Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року дати обчислення строку призначеного покарання) по 19.10.2016 року (дати набрання вироком законної сили) включно, та з 20 грудня 2016 року по дату набрання данним вироком законної сили, із співвідношення: одному дню утримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України у виді арешту строком чотири місяці;

за ч.2 ст.289 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання даного покарання з покаранням, призначеним за вироком Томаківського районним судом Дніпропетровської області від 18.12.2014 року та Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2016 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, зарахувавши згідно ст. 72 КК України у строк покарання відбутий ОСОБА_22 строк покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у вигляді 3 місяців одного дню арешту з розрахунку один день арешту за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 18 травня 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗаконуУкраїни № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення у період з 18 травня 2015 року по 19 жовтня 2016 року, включно та з 20 грудня 2016 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: мопед Хонда Діо 27, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений учасниками процесу до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, а обвинуваченим протягом цього строку з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, направляється обвинуваченому за місцем знаходження, захиснику, потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1