Справа № 495/2346/18
Номер провадження 1-кп/495/205/2019
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

13 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши у залі суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0003826 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 304 ч. 1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 304 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 16.03.2019 року. До спливу зазначеного строку провадження розглянуто не буде. Він обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років. Обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в її інтересах підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Справа вже досить тривалий час перебуває на розгляді у суді, однак стороною обвинувачення не доставляються свідки, потерпілі також не приходять до суду. Крім того, її підзахисний має міцні соціальні зв`язки, а саме постійне місце мешкання у м. Білгород-Дністровський, він одружений та дружина народила дитину, внаслідок чого потребує допомоги. Крім того, у її підзахисного поганий стан здоров`я та він потребує лікування. Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
На підставі викладеного та враховуючи те, що досудове розслідування інкримінує ОСОБА_3 обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, враховуючи вік обвинуваченого та стан його здоров`я, а саме те, що в розпорядженні суду відсутні будь-які належні докази того, що обвинувачений не може триматися під вартою, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання та родину, а також, що наразі у нього народилася дитина, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується обвинувачений, те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, всі потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, те, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, на думку суду, останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того,будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 11.05.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1