Справа № 592/6722/18
Провадження № 1-кп/592/47/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001447, відомості за яким 03.05.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця (навідника 1 відділення 1 взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 ) , який має повну середню, який проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

потерпілої: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

29.04.2018 близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до буд. АДРЕСА_3 , де він домовився зустрітись зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 . Перебуваючи за вищевказаною адресою, між ними виник словесний конфлікт. Під час конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю потерплої, ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правої брови ОСОБА_8 . В результаті насильницьких дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: в ділянці зовнішнього кута правого ока на верхній повіці рана лінійної форми, вертикально розташована розміром 1 x 0,2 см рожевого кольору зі слідами колишніх швів. При огляді ургентним нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 21 годині 50 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана в ділянці зовнішнього кута правого ока. При огляді лікарем-окулістом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 22 годині 35 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана верхньої повіки правого ока. З 30.04.2018 року по 08.05.2018 року ОСОБА_8 знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікаря 4-ї міської поліклініки з діагнозом: забійна ушита рана верхньої повіки справа. Зазначені тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 341 від 24.05.2018 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Своїми умисними, протиправними діями, які виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав частково та пояснив суду про те, що він лише штовхнув потерпілу ОСОБА_8 , а тілесні ушкодження можливо були заподіяні потерпілій ОСОБА_8 за інших обставин, ніж ті, що зазначені в обвинувальному акті або іншою особою. Крім того, він пояснив суду про те, що, на його думку, відсутній жодний доказ на підтвердження його вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. В той же час він згодний сплатити штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. , як вид покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що 29.04.2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин її колишній чоловік ОСОБА_4 наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку правої брови, в результаті чого заподіяв їй легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що вона є поліцейським та виїжджала на місце події з приводу заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (а. с. 51, 52) .

Показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що вона є поліцейським та викликала карету швидкої допомоги для надання першої медичної допомоги потерпілій ОСОБА_8 , якій заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а. с. 51, 53) .

Показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що вона була очевидцем заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (а. с. 51, 54) .

Показаннями свідка ОСОБА_12 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив суду про те, що він є поліцейським та бачив на обличчі потерпілої ОСОБА_8 кров, яка пішла від тілесних ушкоджень, заподіяних їй ОСОБА_4 (а. с. 63) .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що вона є фельдшером, оглядала потерпілу ОСОБА_8 , в області лоба нею було виявлено гематому, в області вилиці нею було виявлено садно (а. с. 63) .

Висновком експерта № 341 від 24.05.2018 року, згідно висновкам якого: 1. При обстеженні судово-медичним експертом у ОСОБА_8 були виявлені ушкодження: в ділянці зовнішнього кута правого ока на верхній повіці рана лінійної форми, вертикально розташована розміром 1 x 0,2 см рожевого кольору зі слідами колишніх швів. При огляді ургентним нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 21 годині 50 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана в ділянці зовнішнього кута правого ока. При огляді лікарем-окулістом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 22 годині 35 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана верхньої повіки правого ока. ОСОБА_8 знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікаря-окуліста 4-ї міської поліклініки з 30.04.2018 року до 08.05.2018 року з діагнозом: забійна ушита рана верхньої повіки справа. 2. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, про що свідчить характер ушкоджень, та могли виникнути внаслідок нанесення не менше одного удару рукою, бокалом, металевою кулею та подібним предметом. Утворення зазначених ушкоджень внаслідок падіння з вертикального положення на площину малоймовірно, враховуючи їх характер та локалізацію. 3. Описані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 4. Зазначені ушкодження могли утворитися в термін, вказаний в ухвалі, що підтверджується стадією розвитку ушкоджень, даними медичної документації (а. с. 68, 69) .

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 із застосуванням технічних засобів фіксування від 14.05.2018 року, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_8 пояснила та продемонструвала, як обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв їй легкі тілесні ушкодження (а. с. 71 73) .

Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2018 року, в якій зображено: - як потерпіла ОСОБА_8 продемонструвала та пояснила, як 29.04.2018 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_3 , її колишній чоловік ОСОБА_4 замахнувся правою рукою на неї; - як потерпіла ОСОБА_8 продемонструвала та пояснила в присутності двох понятих, як 29.04.2018 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_3 , її колишній чоловік ОСОБА_4 наніс їй удар правою рукою в праву брову, від чого в неї відбулося розсічення брови та пішла кров (а. с. 74) .

Висновком експерта № 342 від 24.05.2018 року, згідно висновкам якого: 1. При обстеженні судово-медичним експертом у ОСОБА_8 21.05.2018 року були виявлені ушкодження: в ділянці зовнішнього кута правого ока на верхній повіці рана лінійної форми, вертикально розташована розміром 1 x 0,2 см рожевого кольору зі слідами колишніх швів. При огляді ургентним нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 21 годині 50 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана в ділянці зовнішнього кута правого ока. При огляді лікарем-окулістом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 22 годин 35 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана верхньої повіки правого ока. ОСОБА_8 знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікаря-окуліста 4-ї міської поліклініки з 30.04.2018 року до 08.05.2018 року з діагнозом: забійна ушита рана верхньої повіки справа. 2. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому нею в ході проведення слідчого експерименту (а. с. 70) .

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 із застосуванням технічних засобів фіксування від 14.05.2018 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_11 пояснила та продемонструвала, як обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 (а. с. 76 78) .

Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2018 року, в якій зображено: - як свідок ОСОБА_11 продемонструвала та пояснила, як 29.04.2018 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік буд. 35 по вул. Романа Атаманюка в м. Суми, ОСОБА_4 замахнувся правою рукою на ОСОБА_8 ; - як свідок ОСОБА_11 продемонструвала та пояснила в присутності двох понятих, як 29.04.2018 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік буд. 35 по вул. Романа Атаманюка в м. Суми, ОСОБА_4 наніс удар правою рукою в праву брову ОСОБА_8 , від чого в неї відбулося розсічення брови та пішла кров (а. с. 79) .

Висновком експерта № 343 від 24.05.2018 року, згідно висновкам якого: 1. При обстеженні судово-медичним експертом у ОСОБА_8 21.05.2018 року були виявлені ушкодження: в ділянці зовнішнього кута правого ока на верхній повіці рана лінійної форми, вертикально розташована розміром 1 x 0,2 см рожевого кольору зі слідами колишніх швів. При огляді ургентним нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 21 годині 50 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана в ділянці зовнішнього кута правого ока. При огляді лікарем-окулістом Сумської обласної клінічної лікарні 29.04.2018 року о 22 годині 35 хвилин був встановлений діагноз: забійна рана верхньої повіки правого ока. ОСОБА_8 знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікаря-окуліста 4-ї міської поліклініки з 30.04.2018 року до 08.05.2018 року з діагнозом: забійна ушита рана верхньої повіки справа. 2. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому свідком ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту (а. с. 75) .

Довідкою заступника директора комунального закладу Сумської міської ради Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф ОСОБА_14 № 01.2-28/195/45 від 31.05.2018 року, із змісту якої вбачається, що 29.04.2018 року о 21 годині 21 хвилині бригадою Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги було здійснено виїзд за викликом № 522 до ОСОБА_8 , 1987 року народження, за адресою: АДРЕСА_3 , яку о 21 годині 50 хвилин було доставлено на санітарний пропускник Сумської обласної клінічної лікарні. Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана виличної ділянки голови справа (а. с. 80, 81) .

Протоколом огляду предметів від 07.06.2018 року, із змісту якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 повідомила співробітників поліції про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 заподіяв їй легкі тілесні ушкодження (а. с. 82, 83) .

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського за 29.04.2018 року, із змісту якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 повідомила співробітників поліції про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 заподіяв їй легкі тілесні ушкодження (а. с. 84) .

Висновком лікаря-нейрохірурга № 2904 від 29.04.2018 року, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_8 29.04.2018 року о 21 годині 50 хвилин була обстежена ургентним нейрохірургом, діагноз: забійна рана в області зовнішнього кута правого ока (а. с. 85) .

Висновком лікаря-окуліста № 1394 від 29.04.2018 року, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_8 , 1987 року народження, звернулася до очного травматологічного центру 29.04.2018 року о 22 годині 30 хвилин, діагноз: забита рана верхньої повіки правого ока (а. с. 86) .

Що стосується показань свідка ОСОБА_5 , то оскільки вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 , відтак суд вважає її показання необ`єктивним, не відвертими та такими, що не відповідають дійсності, бо вона є особою заінтересованою в результатах кримінального провадження (а. с. 39, 45 47) .

Крім того, суд враховує, що: - допустимість доказів визначається положеннями КПК України, які були чинними на момент їх отримання; - доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України; - сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів; - жоден доказ не має наперед встановленої сили, що прямо передбачено ч. 2 ст. 5, ч. 1 ст. 86, ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 93, ч. 2 ст. 94 КПК України.

Отже, вищезазначені докази, а саме: показання свідка ОСОБА_5 , як доказ спростування вини обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись абз. 4 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд вважає за доцільне, можливе та необхідне не враховувати при ухваленні вироку, виходячи з вказаних вище мотивів.

Крім того, суд критично ставиться до показань та версії обвинуваченого ОСОБА_4 , про те, що тілесні ушкодження можливо були заподіяні потерпілій ОСОБА_8 за інших обставин, ніж ті, що зазначені в обвинувальному акті або іншою особою, оскільки вона не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, і, більше того, вона повністю спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими доказами, дослідженими, оголошеними, оглянутими та перевіреними в судовому засіданні в ході судового розгляду, покладеними в основу обвинувального вироку суду. А часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини суд розцінює як його намагання та бажання уникнути кримінальної відповідальності та піти від невідворотного кримінального покарання. До того ж, показання обвинуваченого ОСОБА_4 також суперечать дослідженим, оголошеним, оглянутим та перевіреним в судовому засіданні доказам, покладеним в основу обвинувального вироку суду.

Керуючись законом, даючи остаточну оцінку доказам, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд категорично встановив їхню належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань, зазначених в ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що вони повністю відповідають один одному.

Оцінюючи докази в сукупності, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у повному обсязі, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, у відповідності до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: - позитивно характеризується за місцем проходження військової служби (а. с. 40) ; - як старший солдат перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 з 31.05.2016 року до теперішнього часу (а. с. 43) ; - має на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 87) ; - раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а. с. 90 93) ; - має постійне місце проживання (а. с. 94) ; - має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а. с. 95) ; - військовослужбовець за контрактом (а. с. 96 99) ; - позитивно характеризується за місцем проживання (а. с. 101) ; має задовільний стан здоров`я (а. с. 102, 103) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - позитивна характеристика винного (а. с. 40) ; - наявність на утриманні винного малолітньої дитини; - участь винного у бойових діях.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, позитивна характеристика винного у вчиненні злочину при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, служби, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення злочину є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні малолітньої дитини при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток дитини у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що ні на момент вчинення кримінального правопорушення, ні на момент ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_4 не був позбавлений та не позбавлений на теперішній час батьківських прав щодо своєї малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, участь винного у бойових діях обґрунтовується тим, що ігнорування при призначенні покарання бездоганного минулого життя особи суперечить принципу гуманізму в кримінальному праві. Участь у бойових діях винного свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, про високий бойовий дух і розвинене почуття патріотизму та дає підстави вважати, що вчинення злочинів було випадковим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Із змісту досудової доповіді, підготовленої 09.08.2018 року Ковпаківським районним відділом філії державної установи Центр пробації в Сумській області на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2018 року, вбачається, що, беручи до уваги інформацію щодо обвинуваченого, а саме: історію правопорушення, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, при умові якщо фактори, за якими інформація відсутня, є позитивними та стабільними, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. У разі якщо провина обвинуваченого ОСОБА_4 буде доведена, орган пробації вважає доцільним застосувати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства (а. с. 27 29) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку прокурора, думку потерпілої ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Розмір штрафу суд визначив, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 має три обставини, що пом`якшують покарання.

Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 пред`явлений не був (а. с. 2) .

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 7, 88, 89) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні (а. с. 2) .

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались (а. с. 9) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50 53, 125 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Речовий доказ, а саме: амбулаторну картку з поліклініки № 4, видану на ім`я ОСОБА_8 , повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1