ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/804/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. Дарницькийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0010551, з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0010551 з обвинувальним актом та додатками за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор, вказуючи на те, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимого КПК України, просив продовжити строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, посилаючись на продовження існування ризиків, що були встановлені під час обрання вказаного запобіжного заходу.

Захисник, вказуючи на наявність суттєвого порушення вимог КПК України, допущених при складанні обвинувального акту - відсутність дати його складання, просив повернути обвинувальний акт прокурору. Крім того просив відмовити з задоволенні клопотання про продовження строку дії тримання обвинуваченого під вартою, вказуючи на те, що зазначені прокурором ризики є надуманими.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, саме в рамках підготовчого судового засідання суд зобов`язаний перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Згідно положень п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має бути зазначена дата та місце його складення та затвердження.

Проте вказані вимоги закону не дотримані, оскільки в обвинувальному акті відсутні дані щодо дати його складання (а. п. 11).

Відсутність даних щодо дати складення обвинувального акту є безумовним порушенням вимог КПК щодо змісту обвинувального акту.

З огляду на викладене суд вважає, що допущене порушення вимог КПК України при складанні обвинувального акту унеможливлює призначення судового розгляду.

Вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховує те, що відповідно до ухвали слідчого судді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, строк дії якого спливає 02.02.2019 року.
Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в сукупності з даними, що характеризують його особу, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості та підвищену суспільну небезпечність інкримінованого йому злочину та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши тримання обвинуваченого під вартою.
Таким чином суд вважає доведеним наявність ризику переховування ОСОБА_5 від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які би свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.
Також судом враховується те, що ОСОБА_5 , будучи судимим за вчинення умисного корисливого злочину, знову обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, що, на думку суду, свідчить про ризик вчините інше кримінальне правопорушення.
Відомостей, які би свідчили про безумовну неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження немає.
Також судом не встановлено наявності міцних соціальних зв`язків, що могли би бути підставою для прийняття рішення про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд вважає за необхідне залишити без зміни визначений обвинуваченому раніше розмір застави - 19 210 грн., вважаючи, що внесення вказаної суми грошей забезпечить виконання обвинуваченим зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду. Одночасно з цим, з урахуванням встановлених судом ризиків, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого певні обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0010551 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - повернути прокурору.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 березня 2019 року включно.
У разі внесення застави в розмірі 19 210 гривень, на відповідний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання суду документа, що підтверджує сплату, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, а також з покладенням на нього наступних обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя