КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1399/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, які були тимчасові вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися або користуватися вказаним майном.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, а грошові кошти в сумі 4000 доларів США повернути їй, ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження власник майна ОСОБА_7 зазначає, що вона чи її представник не були повідомлені про розгляд клопотання про арешт майна, тобто цей розгляд був здійснений без їх участі, і лише 10 жовтня 2018 року її представник дізнався про оскаржувану ухвалу слідчого судді.

Стосовно ухвали слідчого судді, то ОСОБА_7 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт вказує, що прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про арешт майна з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений власнику майна ОСОБА_7 , як пропущений з поважних причин, однак її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з матеріалами судового провадження, клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 31 січня 2018 року без виклику власника майна ОСОБА_7 чи її представника. Лише 10 жовтня 2018 року представник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , дізнався та повідомив останню про вказану ухвалу слідчого судді, а після того, як власник майна ОСОБА_7 ознайомилася з текстом цієї ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, то 31 жовтня 2018 року направила по пошті до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу. Таку причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року, як вважає колегія суддів, слід визнати поважною, а власнику майна ОСОБА_7 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги власника майна ОСОБА_7 , то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001578, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2015 року за фактами таємного викрадення нафтопродуктів та нападу з метою заволодіння нафтопродуктами НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», а також умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 345 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що 27 грудня 2015 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, озброєні предметами, схожими на автоматичну вогнепальну зброю, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднані єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном та реалізуючи останній, проникли на територію установки по підготовці природного газу (УППГ) «Мільки» нафтогазовидобувного управління (НГВУ) «Чернігівнафгогаз» ПАТ «Укрнафта», що розташована неподалік селі Мільки Прилуцького району Чернігівської області і цілодобово охороняється співробітниками ТОВ «Секьюрайті», де, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї операторам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також охоронцю ОСОБА_13 , змусили їх знаходитися у підсобних приміщеннях нафтопромислу. Далі за допомогою невстановленого транспортного засобу автоцистерни для перевезення нафтопродуктів, яку було під`єднано до крану подачі нафти, учасники злочинної групи почали здійснювати викрадення нафтопродуктів. Однак близько 22 год. 30 хв. злочинні дії вказаних осіб були припинені співробітниками ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які прибули на місце події відповідно до наказу про відрядження від 24 грудня 2015 року № 10 з метою проведення заходів з викриття кримінальних правопорушень у паливно-енергетичному комплексі.
09 листопада 2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 345 КК України.

Того ж числа на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було проведено обшук належного ОСОБА_7 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_17 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4000 доларів США.
10 листопада 2017 року постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_18 вилучені грошові кошти були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
23 листопада 2017 року (датоване 22 листопада 2017 року) прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, які були тимчасові вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження або користування вказаними грошовими коштами.Це клопотання мотивовано тим, що зазначені грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому підлягають арешту з метою збереження їх як речових доказів.

31 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 001578, про накладення арешту на грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, які були тимчасові вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на зазначені грошові кошти з огляду на те, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК Україна, тобто ці грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому порядку було винесено відповідну постанову.

З урахуванням викладеного слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, які були тимчасові вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися або користуватися вказаним майном.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження вищезазначених грошових коштів як речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, які були тимчасові вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися або користуватися вказаним майном, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, які були тимчасові вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися або користуватися вказаним майном, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, а не дотримання строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, не є підставою відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити власнику майна ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, які були тимчасові вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися або користуватися вказаним майном, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_19