провадження № 1-кп/243/145/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

секретарів судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування заходів медичного

характеру ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 від 04.06.2016 року, про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрестище Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, такого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2016 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали кримінального провадження № 0001566 від 04.06.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_8 .

Під час розгляду справи, Ухвалою суду від 30.03.2017 року призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза стосовно ОСОБА_8 , за наслідками якої 03.08.2017 року до суду надійшло клопотання про зміну порядку розгляду кримінального провадження та подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 (а.с. 142-146 том 1).

З клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вбачається, що 04 червня 2016 року приблизно о 09 годині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на ділянці місцевості між дворами № 32 та АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.144 том 1).

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити, прийняти рішення про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу КЛПУ Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська із звичайним наглядом.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_10 та законний представник ОСОБА_8 та особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 в судовому засіданні вважають, що клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України про кримінальну відповідальність та інтересам ОСОБА_8 , просили у його задоволенні відмовити.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, суд виходить з наступного.

Порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру врегульований главою 39 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 503 КПК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 29.05.2017 року за № 449, проведеної комісією спеціалістів КЛПУ «ОПНБ м. Слов`янська» встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним душевним захворюванням - органічним маячним (шизофреноподібним) розладом особистості з наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням. В період скоєння інкримінованого, діяння перебував у стані загострення. За психічним станом в період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_8 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_8 не перебував в тимчасово-хворобливому стані (виключні стани патологічний афект, патологічне оп`яніння; реакція короткого замикання, сутінковий розлад свідомості і т.і.). На теперішній час ОСОБА_8 за психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У зв`язку з відсутністю агресивних тенденцій, появи критичного відношення до свого стану, суспільної небезпеки не представляє. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує в застосуванні примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (а.с. 125-130 том 1).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 суду показав, що 28.05.2017 року стосовно ОСОБА_8 проводилася судово-психіатрична експертиза виконавцем якої та членом комісії він був безпосередньо. Під час експертизи буди витребувані документи з яких встановлено, що ОСОБА_8 проходить активне лікування та на час огляду та проведення експертизи він не був суспільно небезпечним, що безпосередньо і знайшло своє відображення в експертизі. Висновок підтвердив у повному обсязі.

Як передбачено частиною 1 статті 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Згідно до частин 1, 2 ст. 19 КК України, осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії / бездіяльність / і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії / бездіяльність / внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_8 на 04 червня 2016 року перебував в стані неосудності і внаслідок психічних розладів не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_8 також не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому не підлягає кримінальній відповідальності.

Разом з тим, суд звертає увагу та враховує відповідь на питання № 4 висновку судово-психіатричної експертизи № 29.05.2017 року за № 449, відповідно до якого вбачається, що у зв`язку з відсутністю агресивних тенденцій, появи критичного відношення до свого стану, суспільної небезпеки не представляє, тобто не є суспільно небезпечним.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» N 8 від 30.05.1997 року, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст. 67 КПК висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими доказів підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Суд приймає до уваги як доказ висновок судово-психіатричної експертизи № 29.05.2017 року за № 449 оскільки він є повним, науково обґрунтованим, достатньо зрозумілим, не містить суперечностей з іншими даними справи та постановлений з урахуванням обстеження як особисто ОСОБА_8 так і дослідження медичних документів.

Суд, також зауважує на тому, що сторонами кримінального провадження не було заявлено про неповноту або незрозумілість висновку, а також не ставилося питання про призначення додаткової або повторної судово-психіатричної експертизи.

У суду не виникає сумнівів у висновку прийнятого судом як доказ вказаної судово-психіатричної експертизи, оскільки вона проведена відповідними експертами, що мають достатній стаж роботи, виконана з дотриманням норм Кримінального Кодексу та Кримінально-процесуального Кодексу, тому є належним доказом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про необхідність відмовити прокурору у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу КЛПУ Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська із звичайним наглядом, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними, яким ОСОБА_8 не є.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає залишенню без розгляду, при цьому суд роз`яснює учасникам провадження право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Речові докази та судові витрати за провадженням відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18,19,92-94 КК України, ст.ст.503,512-513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 від 04.06.2016 року, про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно ОСОБА_8 , у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001566 від 04.06.2016 року, щодо застосування примусових заходів медичного характеру, відносно ОСОБА_8 , у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоду - залишити без розгляду, та роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 02.05.2019 року.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1