Справа № 640/9041/19
н/п 1-кс/640/5839/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
07.05.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 по розгляду скарги ОСОБА_3 від 06.05.2019 року на бездіяльність слідчого - начальника сектору дільничних офіцерів Київського ВП ГУ НП у Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В заяві про відвід ОСОБА_3 , посилаючись на вимоги п.4 ч.1 ст. 75 КПК України та ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказує, що слідчий суддя ОСОБА_4 при розгляді скарги заявника здійснює правосуддя несправедливо і тому дії судді є суспільно небезпечними через грубе порушення норм чинного законодавства України. Вказує, що суддя ОСОБА_4 проявила неповагу до заявника, оскільки не сприйняла пояснення заявника щодо прохальної частини його скарги, і це є іншою обставиною, яка викликає сумніви в об*єктивності судді ОСОБА_4 згідно вимог п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в своїй заяві, наданій до суду просить розглянути справу у її відсутність, проти заявленого відводу заперечує, вважає, що підстави для відводу судді згідно вимог КПК України відсутні.

Вивчивши доводи заяви про відвід від 07.05.2019 року, вислухавши думку заявника, суд приходить до наступного.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу.

Так в ч. 1 ст. 75 КПК Україні вказано, що «слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні передбачено статтею 76 КПК України.

Під час розгляду заяви судом встановлено, що на розгляді слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 знаходиться скарга ОСОБА_3 від 06.05.2019 року на бездіяльність слідчого - начальника сектору дільничних офіцерів Київського ВП ГУ НП у Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 06.05.2019 року відкрито судове провадження за скаргою ОСОБА_3 та призначено судове засідання. Під час проведення судового засідання по розгляду скарги заявником подане клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , яке є предметом даного розгляду.

В обґрунтування клопотання про відвід заявник вказує, що слідчим суддею ОСОБА_4 під час розгляду скарги проявлено неповагу до заявника ОСОБА_3 , не прийняті пояснення заявника щодо прохальної частини скарги, а це є порушенням права заявника на справедливий суд та обставиною, яка викликає сумніви в об*єктивності судді при розгляді справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб*єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об*єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

В даному провадження, станом на теперішній час суд зазначає, що переконливих доказів упередженості та зацікавленості судді ОСОБА_4 по розгляду скарги ОСОБА_3 від 06.05.2019 року заявником під час розгляду заяви про відвід не надано. Доводи заявника щодо прояву суддею неповаги до заявника є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно об*єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об*єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Однак, ті підстави, на які посилається заявник у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_4 не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді під час здійснення судового розгляду кримінального провадження та не ставлять під сумнів її об`єктивність.

Також суд зазначає, що посилання заявника на подання ним скарг про вчинення кримінального правопорушення та скарг до Вищої ради правосуддя стосовно судді не є підставами для відводу судді та не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді скарги.

Як визначено в ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.
Таким чином, будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 в ході розгляду заяви про відвід, судом, встановлено не було.

За відсутності обставин, визначених в ст.ст. 75-76 КПК України підстав для відводу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 від 06.05.2019 року не вбачається, а тому заява ОСОБА_3 від 07.05.2019 року про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає.

Керуючись нормами Конституції України, ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 по розгляду скарги ОСОБА_3 від 06.05.2019 року на бездіяльність слідчого - начальника сектору дільничних офіцерів Київського ВП ГУ НП у Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ -