ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/760/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №389/1038/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» та спостережної комісії Балаклійської РДА Харківської області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2016 року.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 з 07.10.2017 року відбуває покарання в Покровській ВК (№ 17), де за крайньою характеристикою від 28.09.2018р. зарекомендував себе позитивно. Зазначено, що добровільно залучається без оплати праці до робіт з благоустрою території установи, бере участь в програмі диференційного-виховного впливу «Підготовка до звільнення». При цьому, суд вказав, що залучення засудженого до праці, а також участь в програмі диференційного-виховного впливу не підтверджено доказами.
За висновком характеристики від 22.01.2018р. було визнано недоцільним умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого. ОСОБА_7 за весь час відбування покарання має 2 заохочення, у квітні та липні 2018р., стягнень не мав. При цьому, поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним цього покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення. ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягнутий вже в 9-те; має 9 не знятих і не погашених в установленому законом порядку судимостей; 3-чі умовно-достроково звільнявся від відбування покарання (підставою для чого є переконання адміністрації ВК і суду у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення), однак продовжував вчиняти нові злочини, вчинив злочин невдовзі після крайнього УДЗ.
На переконання районного суду ці дані про його особу і значний кримінальний досвід свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства.
Дані про особу засудженого та його поведінка свідчать про те, що позитивно він себе почав проявляти фактично лише з початку 2018р., що свідчить про те, що засуджений пристосовується, позитивно почав себе проявляти лише після відбуття необхідної частини покарання для УДЗ (05.01.2018р).
Таким чином, районний суд дійшов висновку, що в суді не знайшло свого підтвердження те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання адміністрації установи виконання покарань та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Мотивуючи скаргу вказав, що за весь час відбування покарання у Покровській ВК він характеризується позитивно, дотримується правил поведінки, виконує покладені на нього обов`язки, працював, двічі заохочувався, вину у скоєнні злочину визнав, розкаявся, став на шлях виправлення, після звільнення буде мати постійне місце проживання. Звертає увагу, що має мати похилого віку, яка потребує допомоги. Приймає участь в програмах диференційного-виховного впливу «Підготовка до звільнення», що підтверджується записами в журналі відвідання занять. Не погодився з висновком суду щодо неможливості застосування до нього ст. 81 КК України у зв`язку з тим, що він раніше неодноразово судимий та звільнявся від відбування покарання умовно-достроково. Звертає увагу, що є інвалідом 2 групи у зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Вивченням матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2016 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 71 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, з урахуванням ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 16.03.2017р., строк попереднього ув`язнення зарахований за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, початок строку відбування покарання 22.04.2016р., кінець 25.03.2019 р.
07.10.2018 року адміністрація Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» звернулася до районного суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 11.10.2018 року в задоволенні подання відмовлено з наведених вище підстав.
Даючи оцінку законності оскаржуваної ухвали суду та обґрунтованості апеляційної скарги засудженого, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Вивченням даних про особу ОСОБА_7 та даних, що характеризують засудженого під час відбування ним покарання, встановлено таке.
ОСОБА_7 раніше судимий: 1) 28.08.1997 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст. 229-6 ч. 1 КК України до штрафу 1000 гри.; 2) 12.05.1999 року Знам`янськпм міським судом Кіровоградської області за ст. 229-6 ч.2, 46-1 КК України строком до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафу 400 грн.; 3) 19.04.2002 року Знам`янськпм міським судом Кіровоградської області за ст. 186 ч.3. 357, 42, 71 КК України строком до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.06.2004 року умовно-достроково на 7 місяців 4 дні; 4) 25.09.2006 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ст. 185 ч.2, 75 КК України строком до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Звільнений 16.07.2007 року на підставі Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року; 5) 02.12.2010 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України строком до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 03.02.2011 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України строком до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.04.2014 року умовно-достроково на 4 місяці 8 днів; 7) 22.12.2014 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.2 КК України строком до 6 місяців арешту; 8) 21.03.2016 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.2 КК України строком до 6 місяців арешту.
За вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2016 року відбуває покарання з 22.04.2016 року.
За час відбування покарання в Кіровоградській установі виконання покарань (№ 14) характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
16.05.2016 р. прибув до Петровської виправній колонії (№ 49). За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
19.06.2016 року прибув до Кіровоградської установи виконання покарань №14. За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
24.04.2017 року прибув до Кременчуцької виправної колонії (№ 69). За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та та заохочень не мав.
10.06.2017 року прибув до Херсонської виправної колонії (№ 61). За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
03.07.2017 року прибув до Кременчуцької виправної колонії (№ 69). За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
У зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень 07.10.2017 року прибув до спеціалізованої туберкульозної лікарні при Покровській виправній колонії (№ 17).
Відповідно до характеристики начальника Покровської ВК № 17 від 28.09.2018 р. засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений два рази. Стягнень не має. Добровільно залучається без оплати праці до робіт з благоустрою території установи. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у програмі диференційно-виховного впливу «Підготовка до звільнення». Рішенням комісії Покровської виправної колонії (№ 17) від 22.01.2018 р. засудженому ОСОБА_7 відмовлено в умовно - достроковому звільненні як особі яка не довела своє виправлення.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Під час прийняття рішення про застосування умовно-дострокового звільнення, повинна вивчатися поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.
Відповідно до ч.3 ст.6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Зазначені вище дані про особу засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання свідчать про те, що на час звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, засуджений тільки почав ставати на шлях виправлення.
Дані про сумлінну поведінку та належне ставлення до праці ОСОБА_7 містяться лише в характеристиці на засудженого від 28.09.2018 року.
Разом з тим, до цього часу такі дані були відсутні, у зв`язку з чим 22.01.2018 р. засудженому було відмовлено в направленні матеріалів про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як він не став на шлях виправлення та не довів свого виправлення.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, що були зроблені після дослідження даних про особу засудженого, а також характеризуючих його під час відбування покарання даних, є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам ст. 81 КК України та рекомендаціям, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Колегія суддів погоджується з рішенням районного суду про відсутність підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції.
У зв`язку з викладеним апеляційна скарга ОСОБА_7 залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін, як така, що є мотивованою, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -

Судді: