Номер провадження: 11-сс/813/188/19
Номер справи місцевого суду: 520/1375/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0001329 від 17.04.2018 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001329 від 17.04.2018 року та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 1024704 (один мільйон двадцять тисяч сімсот чотири гривні), відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, українки, з вищою освітою, неодруженої, працюючої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної в кримінальному провадженні №0001329 від 17.04.2018 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001329 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у тому, що, будучи зареєстрованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №129 та ліцензії на право зайняття нотаріальною діяльністю, являючись відповідно до ст.3 Закону України «Про нотаріат» фізичною особою, уповноваженою на здійснення незалежної професійної нотаріальної діяльності, зокрема щодо посвідчення прав та фактів, які мають юридичне значення, з метою отримання неправомірної вигоди умисно, зловживаючи наданими їй державою повноваженнями нотаріуса, в порушення вимог статей 43,44,45,47,51, 46-1 Закону України «Про нотаріат», щодо встановлення цивільної дієздатності осіб учасників цивільних відносин, перевірки поданих документів, без використання відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, без згоди, присутності та відома власника об`єкта нерухомого майна ОСОБА_10 склала та посвідчила завідомо підроблений договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 09.10.2017, внаслідок чого позбавила права власності на таке майно спадкоємця померлого ОСОБА_10 ОСОБА_11 , чим самим спричинила тяжкі наслідки, що знайшло своє відображення в наступному:
Так, в серпні місяці 2017 року, більш точний час та дата органами досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_12 вступила в злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, направлену на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме придбання права власності на майно шляхом обману в особливо великому розмірі, а саме право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_10 , громадянський паспорт якого та правовстановлюючі документи на зазначену квартиру, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2015 року, яке було посвідчено держаним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та зареєстрований в реєстрі за № 4-541; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №40109207 від 09.04.2015; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №36123074 від 09.04.2015 року; технічний паспорт, виготовлений 29.10.2009 КП «ОМБТІ та РОН» на ім`я ОСОБА_14 , які при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах опинився в ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як 01.09.2017 року ОСОБА_12 в робочий час звернулася із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_10 до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за адресою: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-Б, і в цей же день здала громадянський паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в подальшому в період часу з 01.09.2017року по 10.10.2017 року зберігався в архіві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за адресою: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-Б, а після 10.10.2017 за вихідним номером ісх.6010/47-55 був перенаправлений до Приморського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області та 24.10.2017 надійшов до Київського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області та згідно акту №11 від 30.11.2017 був знищений.
Чітко розуміючи неможливість самостійного, без сторонньої допомоги, заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала померлому ОСОБА_10 , в жовтні місяці 2017 року, більш точну дату та час не встановлено, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на придбання права власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом обману, ОСОБА_12 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, розуміючи неправомірність своїх дій, вступила у попередню злочину змову із приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_8 , направлену на незаконне заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , пояснивши останній свою мету в незаконному заволодінні квартирою АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала померлому ОСОБА_10 та роз`яснивши ОСОБА_8 , що її дії будуть полягати в зіставленні, посвідченні та внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності завідомо підробного договору дарування зазначеної квартири. На вказану пропозицію ОСОБА_12 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, ОСОБА_8 надала свою згоду, тобто між ОСОБА_12 , невстановленими досудовим розслідуванням особами та ОСОБА_8 було розподілено ролі в незаконному заволодінні квартирою АДРЕСА_2 .
В подальшому, ОСОБА_12 з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, в невстановлений в ході досудового розслідування час, надала приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_8 ксерокопію громадянського паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 03.01.2002 року Київським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2 : свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2015 року, яке було посвідчено держаним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та зареєстрований в реєстрі за № 4-541; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №40109207 від 09.04.2015; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №36123074 від 09.04.2015 року; технічний паспорт, виготовлений 29.10.2009 року КП «ОМБТІ та РОН» на ім`я ОСОБА_14 , для складання, посвідчення та внесення відомостей про укладення договору дарування, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
В подальшому, 09.10.2017 року приблизно о 16.00 годин приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , перебуваючи в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та з корисливих мотивів, продовжуючи виконувати злочинний план з метою отримання неправомірної вигоди у вигляді заволодіння права власності на квартиру АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, зловживаючи наданими їй державою повноваженнями нотаріуса, в порушення вимог ст.ст. 43,44,45,47,51,46-1 Закону України «Про нотаріат», щодо встановлення цивільної дієздатності осіб учасників цивільних відносин, перевірки поданих документів, не вжила заходів, що вживаються нотаріусом, яка вчиняє нотаріальні дії, при виявленні порушення законодавства, на підставі наданих ОСОБА_12 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2 та ксерокопії громадянського паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 03.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склала завідомо підроблений договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 09.10.2017, нібито укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
Після складання зазначеного договору дарування об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , завірила його своїм посвідчувальним написом, підписом та печаткою, а також внесла відомості щодо вчинення нотаріальних дій з дарування зазначеної квартири до реєстру нотаріальних дій за №331 та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
В подальшому, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 видала ОСОБА_12 та невстановленим досудовим розслідуванням особам, завідомо підроблений договір дарування, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , на підставі якого ОСОБА_12 придбала право на майно шляхом обману, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 1 024 704, 57 гривень, чим заподіяла ОСОБА_11 , яка є спадкоємцем померлого ОСОБА_10 за законом шкоду в розмірі 1 024 704, 57 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та визнається таким, що є в особливо великих розмірах.
17.04.2018 року відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України та були внесені до ЄРДР за №0001329.
21.01.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 1024704 (один мільйон двадцять тисяч сімсот чотири гривні).

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник вказує на те, що рішення слідчого судді було прийняте незаконно та необґрунтовано, оскільки підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою. Крім того, захисник посилається на те, що обраний запобіжний захід є занадто суворим з огляду на відсутність ризиків.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя районного суду не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого з урахуванням положень ч.2 ст.183 КПК України може бути застосований такий запобіжний захід, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.
Оскаржуване рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України, тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у випадку подальшого визнання її винною у їх вчиненні, зокрема, у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, та прийшов до висновку, про наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності на даній стадії кримінального провадження. Крім того, свідчий суддя послався на існування ризиків можливого незаконного знищення та приховання підозрюваною речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливого незаконного впливу підозрюваної на учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів.
Що стосується доводів захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Апеляційний суд вважає непереконливими доводи захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 інкримінованих злочинів, оскільки долучені до клопотання письмові докази, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування орган досудового розслідування має в розпорядженні докази, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 , протоколами допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; актовим записом про смерть ОСОБА_10 ; договором дарування; відповідями відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції; відповідями з Одеської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України; які вказують на можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованих їй дії.
Вважаючи доводи захисника щодо необґрунтованості висунутої підозри безпідставними, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, апеляційний суд приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваної є занадто суворим, з огляду на таке.
Так, мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на наявність ризиків можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; можливого незаконного знищення та приховання підозрюваною речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливого незаконного впливу підозрюваної на учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів.
Однак, слідчий суддя не врахував наступних обставин: від часу внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні до ЄРДР, про що була достовірно обізнана ОСОБА_8 , остання не вчиняла жодної спроби переховування від органів досудового розслідування, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, самостійно з`явилася в районний суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу; не вживала дій, направлених на знищення та приховання речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; фактів впливу на учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів, органом досудового розслідування та прокурором не встановлено.
Апеляційний суд наголошує, що тримання під вартою, як винятковий захід, може застосовуватися тільки у випадку, коли особа підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК.

Апеляційним судом встановлено, що підозрювана ОСОБА_8 постійно проживає АДРЕСА_1 , неодружена, є матір`ю ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка згідно наданим захисником Висновком фахівця №01/2019 від 15.01.2019 року КП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» «ООР» (м. Одеса, вул. Воробйова, 9) страждає на психічну хворобу та потребує постійного нагляду та піклування, що з урахуванням сімейного стану, може забезпечити тільки мати, оскільки відомості щодо осіб, які б на теперішній час можуть здійснювати догляд за психічно хворою донькою підозрюваної, в тому числі шляхом передачі останньої до відповідних державних закладів, в матеріалах справи відсутні та прокурором суду надані не були.

Наведені обставини свідчать про необхідність забезпечення посиленої уваги щодо дотримання прав особливо вразливих категорій осіб, до яких належать, зокрема, і особи, які мають психічні захворювання.

Що стосується ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, то він, на думку апеляційного суду, є мінімальним, оскільки підозрювана самостійно з`явилася до районного суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу та не вживала заходів щодо переховування від слідчого та прокурора.
Що стосується ризику знищення або спотворення підозрюваною будь-яких речей та документів, то його існування фактично виключається, оскільки з пояснень прокурора вбачається, що всі речі та документи, які стосуються нотаріальної справи були вилучені слідчим, а підозрювана відсторонена від посади нотаріуса рішенням слідчого судді.
Апеляційний суд констатує, що незважаючи на те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваної від органів досудового слідства повністю не виключається, але він є настільки мінімізованим, що не дає підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, який є занадто суворим та може потягти за собою невідворотні та шкідливі наслідки для стану здоров`я доньки підозрюваної.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваної на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено.
Разом з цим, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази про можливу причетність підозрюваної ОСОБА_8 до вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України, апеляційний суд вважає, що існують ризики: можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду; можливих спроб незаконного впливу підозрюваної на потерпілу, свідків та інших учасників кримінального провадження; обумовлюють необхідність обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу.
Враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання в м. Одесі, характеризується за місцем проживання позитивно, на її утриманні перебуває донька, яка потребує постійного догляду та уходу, тобто існують міцні важелі соціального стримування підозрюваної, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з можливістю залишати житло для медичної допомоги. Такий запобіжний захід, на думку апеляційного суду, буде цілком співмірним вчиненому та особі підозрюваної та зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , як така, що постановлена з недотриманням вимог КПК України, вимог Конвенції про права людини та основоположні свободи та практики Європейського суду з прав людини підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року, якою у кримінальному проваджені №0001329 від 17.04.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України відносно підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0001329 від 17.04.2018 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати у кримінальному проваджені №0001329 від 17.04.2018 року до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 березня 2019 року включно, із забороною цілодобово залишати житло де вона мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, а також зміну засобів зв`язку;

- утримуватися від спілкування особисто або через інших осіб, через соціальні мережі, засоби мобільного зв`язку та мобільні додатки з потерпілою, свідками та іншими учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно неї може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрювану зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваної покласти на співробітників Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 06 лютого 2019 року та закінчується 22 березня 2019 року включно.

Підозрювану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільнити з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеська УВП-21» - до відома, та начальнику Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4