Справа № 202/827/19
Провадження № 1кп/202/211/2019
УХВАЛА
Іменем України

27 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001834 від 24.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-17.11.2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськаза ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання із випробувальним терміном строком 3 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України надійшло до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 01 лютого 2019 року.
Відповідно до ст. 314 КПК України, ухвалою суду від 04.02.2019 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю, суду пояснив, що в квартирі де проводився обшук і було виявлено та вилучено наркотичні речовини, він проживав тимчасово і випадково, в речах, що були залишені попередніми мешканцями знайшов пакети з речовиною рослинного походження і залишив їх зберігати в тих самих речах, вину визнає в тому, що не повідомив про це власника квартири та правоохоронні органи. Щодо наявності в матеріалах кримінального провадження ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в усіх приміщення де мешкає ОСОБА_5 , як у особи, котра протягом тривалого часу займається незаконним виготовленням та збутом особливо наркотичного засобу «канабіс», пояснив, що ця інформація не відповідає дійсності.
ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 виходить з такого.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд враховує , що відповідно до ст. 472 КПК в угоді про визнання винуватості серед інших обставин зазначається про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, якщо такі домовленості мали місце (необов`язкова чи субсидіарна складова змісту угоди).
При цьому під беззастережним визнанням винуватості обвинуваченим слід розуміти безумовне (повне) визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення.
Що стосується обов`язків обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, як це зазначено в угоді, що знаходиться на розгляді, то у будь-якому разі обов`язки обвинуваченого мають бути зазначені у такий спосіб, щоб можна було пересвідчитися у реальності та можливості їх виконання. Слід зважати, що відсутність конкретизації сутності таких зобов`язань з використанням лише загальних формулювань унеможливлює суд пересвідчитися у реальності і можливості їх виконання, у зв`язку з чим, з огляду на передбачені ст. 476 КПК наслідки невиконання угоди, такий виклад є неприпустимим, тим більш, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 вчинений 07.08.2017 року, угода укладена 11.12.2018 року, будь яких відомостей щодо виконання зазначених умов угоди суду не надано.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості вказується, зокрема, узгоджене покарання.
Відповідно до ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Так, відповідно до обвинувального акту, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, ОСОБА_5 07.08.2017 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України. При укладенні угоди, сторони погодили обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном на підставі ст.75, 76 КК України.
Разом з тим, 17.11.2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст.75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання із випробувальним терміном строком 3 роки. Тобто, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.309 КК України було вчинене до постановлення вироку за ч.2 ст.186 КК України, у зв`язку з чим необхідно застосовувати поглинення, або принцип повного або часткового складання призначених покарань, передбачений ч.4 ст.70 КК України. Однак, при укладенні угоди про визнання винуватості, в частині узгодження покарання вищезазначене не було враховано, що при її затвердженні може призвести до неправильного застосування закону.
Суд має на меті провести судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження виходячи із засад об`єктивності та справедливості, тому затвердження угоди з подальшим винесенням вироку відносно ОСОБА_5 буде порушувати права, свободи чи інтереси, зокрема фундаментальне право на захист, визначене Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а тому в затвердженні вказаної угоди слід відмовити.
З урахуванням вищенаведеного, суд відмовляє у затвердження угоди, оскільки вона суперечить вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 374-376, 475 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 11 грудня 2018 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001834 від 24.06.2017 року у м. Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_6 відмовити.
Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1