Справа № 601/1177/16
Провадження № 1-кс/601/142/2019
У Х В А Л А

13 березня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 21 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

-з участю, прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 5 січня 2018 року на належну йому земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:3666 - розміром 0,1200 га. В поданому клопотанні заявник посилається на те, що 26 травня 2017 року він придбав дану земельну ділянку шляхом укладення в нотаріальній конторі договору купівлі-продажу. На момент укладення вказаного договору будь-яких обтяжень на земельну ділянку не було. Окрім того, йому не було відомо про те, що існує будь-яке кримінальне провадження, він не являється стороною кримінального провадження та через невиконання слідчим чи прокурором ухвали суду про арешт майна вказаної земельної ділянки від 27 квітня 2017 року, що перебувала у власності у попереднього власника, шляхом невнесення відомостей в реєстр речових прав про арешт майна ним була придбана вказана земельна ділянка, тому ОСОБА_3 правомірно набув у власність вищезазначену земельну ділянку і став її правомірним набувачем. Заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, ухвала не відповідає принципу верховенства права, а також на даний час у застосуванні цього заходу відпала потреба. Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню здійснюється майже три роки, ні ОСОБА_3 , ні будь-якій іншій особі підозри не пред`явлено.

У судовому засідання ОСОБА_3 подане ним клопотання підтримав з підстав, що викладені у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти даного клопотання та пояснив, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні не закінчено, тому існує потреба у подальшому накладенні арешту на вказану земельну ділянку та не має підстав для його скасування.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 170 арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 21 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, слідчим відділом Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000316 від 21 травня 2016 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за фактом того, що посадові особи Почаївської міської ради шляхом підробки документів незаконно передали у приватну власність земельну ділянку площею 0.57 га у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області. В подальшому дана ділянка була поділена на п`ять земельних ділянок меншою площею, дві з яких відчужено.
Для досягнення ефективності досудового розслідування необхідно запобігти подальшому відчуженню, розпорядженню та використанню земельних ділянок, щодо яких є підстави вважати, що вони набуті у власність в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому на них обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого Кременецького районного суду від 5 січня 2018 року.
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14 червня 2018 року ухвала Кременецького районного суду від 5 січня 2018 року залишена без змін.
Ухвалою Кременецького районного суду від 21 травня 2018 року (провадження № 1-кс/601/313/2018) в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по цьому ж кримінальному провадженні відмовлено.
Як на підставу для відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту майна суд послався на обґрунтованість накладеного арешту та наявність потреби в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Суд вважає, що на даний час обставини, наведені у зазначеній вище ухвалі від 21 травня 2018 року, не змінилися, досудове розслідування триває та у порядку, встановленому законом, не завершене, обставини, які слугували підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, не змінилися, арешт на майно накладено обґрунтовано, а відтак відсутні підстави для його скасування.
Отже, суд приходить до висновку, що заявник не довів у судовому засіданні в порядку ч.1 ст. 174 КПК України, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або що даний захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано, а тому клопотання до задоволення не підлягає.
Окрім того, вимога ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна щодо належної йому земельної ділянки суперечить правовим приписам ст. 174 КПК України, згідно якої слідчий суддя наділений правом скасувати арешт майна, однак не наділений повноваженнями повторно розглядати клопотання про арешт майна, оскільки таким правом за законом наділений лише суд апеляційної інстанції при перегляді судового рішення у порядку, встановленому законом.
Керуючись статтями 110, 170-174, ч. 3 ст. 309 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 21 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 14.03.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1