ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/105/19
Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
провадження № 11-сс/819/138/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на ухвалу про
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою.
У Х В А Л А
іменем України

28 лютого 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001603 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, освіта повня середня, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Голопристанського відділення Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено, постановлено застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання 04 лютого 2019 року, тобто до 05 квітня 2019 року включно, в умовах СІЗО м. Херсона. Визначено розмір застави у сумі 153680 гривень та покладено обов`язки передбачені п. п. 1), 2), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 лютого 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , чи/або визначити заставу в значно меншому розмірі.

В обґрунтування скарги зазначено, що слідчим суддею не було проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, відповідно до п. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому не порушуючи норми КПК України до підозрюваного ОСОБА_8 цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, так як обрання тримання під вартою із заставою з максимальним розміром є занадто суворим запобіжним заходом та непомірно великою сумою для підозрюваного, що не узгоджується з практикою ЄСПЛ та України. Досудовим слідством не доведено його причетність до вчинення злочину, окрім цього повідомлення про підозру здійснено 05 лютого 2019 року, зміст якої не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а тому ОСОБА_8 взагалі не набув статусу підозрюваного, що є порушенням вимоги ст. 278 КПК України. Зазначає, що ОСОБА_8 перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні дочку, яка навчається у Запорізькому державному медичному університеті, має матір похилого віку, займається веденням домашнього господарства, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я, має достатній рівень освіти та розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання. Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Розмір застави у сумі 153680 гривень є непомірним для фізичної особи, яка офіційно непрацевлаштована та не є бізнесменом,. Вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, тоді як обраний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, 12 січня 2019 року ОСОБА_8 переслідуючи злочинний намір, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час проведення оперативної закупівлі в м. Гола Пристань Херсонської області, умисно, незаконно, в корисливих цілях збув, продавши за 300 гривень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засіб, який відповідно висновку дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 105-НР від 23 січня 2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,034 гр. У зв`язку з чим, своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 лютого 2019 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час проведення контрольованої оперативної закупівлі в м. Гола Пристань, Херсонської області, умисно, незаконно, повторно, в корисливих цілях збув, продавши за 300 гривень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. У зв`язку з чим, своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно.

04 лютого 2019 року ОСОБА_8 було затримано та 05 лютого 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, зміст якої відповідає ст. 277 КПК України, а тому доводи захисника в цій частині не відповідають дійсності (а.п. 42, 46). Дана підозра підтверджена доказами, а саме протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 20 вересня 2018 року та 14 січня 2019 року, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 14 січня 2019 року; висновком експерта № 105 - НР від 23 січня 2019 року; протоколами огляду місця події від 12 січня 2019 року та від 04 лютого 2019 року; протоколом обшуку від 04 лютого 2019 року (а.п. 17-19, 21, 23-24, 26-30, 32, 34-37).

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років. Слідчий суддя правильно звернув увагу, що є ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів слідства та/або вчинити тиск на свідків, з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин, та при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу вірно врахував характеризуючи дані підозрюваного, оскільки ОСОБА_8 неодноразово був судимий за вчинення злочинів проти власності, має непогашену і незняту судимість за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України, останній раз засуджений за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, який на даний час не набрав законної сили, за даними медичної довідки перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про можливість застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання є безпідставними. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому оголошено про підозру ОСОБА_8 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно обраний такий запобіжний захід.

Зазначені обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога та тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а так само тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вказують на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останні мешкають у одному місті з підозрюваним та йому стане відомо про їх місце проживання, що спростовує доводи захисника про те, що підозрюваному немає сенсу переховуватися від органів слідства і він не може впливати на свідків.

Ці ризики відповідно до ч. 2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та нівелюють доводи захисника про те, що підозрюваний має на своєму утриманні дружину, непрацездатну матір, доньку, матеріальну шкоду не завдано, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, вину не доведено, пред`явлена підозра необґрунтована та не підтверджена доказами, та не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Окрім того, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а тому доводи захисника в цій частині суд апеляційної інстанції не бере до уваги.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і визначив ОСОБА_8 заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153680 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстави для зменшення розміру застави, як на тому наполягає захисник, на думку колегії суддів відсутні.

Доказів доцільності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та його достатності для запобігання встановлених судом ризиків, стороною захисту не надано.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо вказаної дати скоєного правопорушення ОСОБА_8 05.02.2019 року кримінального правопорушення, за яким він підозрюється, колегія суддів вважає, що помилка слідчого при складання підозри не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів порушень норм КПК при постановленні ухвали не знаходить та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає фактичним обставинам справи, а тому цю ухвалу необхідно визнати законною і обґрунтованою у зв`язку з чим підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 407, ст. 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 , якою задоволено клопотання слідчого СВ Голопристанського відділення Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2