Справа № 357/3595/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/658/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року, якою, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище-Пустоварівка, Володарського р-н., Київської обл., українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 17 листопада 2016 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України,-

скасовано іспитовий строк і направлено для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_9 , мотивоване тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 17.11.2016 р. неповнолітній ОСОБА_9 був засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.2,3.4 КК України.

03.01.2017 року ОСОБА_9 роз`яснений порядок та умови відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, обов`язки, покладені судом, правові наслідки у разі порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, постановою встановлено день явки на реєстрацію останній понеділок кожного місяця.
Незважаючи на неодноразові роз`яснення умов та порядку відбування покарання, правові наслідки у разі порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, про що свідчать довідки-бесіди 29.05.2017 ОСОБА_9 не з`явився до Білоцерківського МРВ з питань пробації на реєстрацію, без поважних причин. 19.06.2017 винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання та 20.06.2017 матеріали направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання. 11.08.2017 в задоволенні подання відмовлено.
12.12.2017 року постановою про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_9 збільшено дні явки на реєстрацію до 4 разів на місяць (1,2,3,4 понеділок кожного місяця)
Незважаючи на неодноразові роз`яснення умов та порядку відбування покарання, правові наслідки у разі порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, про, що свідчать довідки-бесіди 26.12.2017 ОСОБА_9 не з`явився до Білоцерківського МРВ з питань пробації на реєстрацію, без поважних причин. 02.01.2018 винесено попередження та 03.01.2018 матеріали направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання. 14.02.2018 в задоволенні подання відмовлено.
12.03.2018 ОСОБА_9 не з' явився до Білоцерківського МРВ з питань пробації на реєстрацію.

13.03.2018 для з`ясування причин не явки ОСОБА_9 до Білоцерківського МРВ з питань пробації направлено виклик на 23.03.2018. За викликом ніхто не з`явився.

26.03.2018 на номер тел.. НОМЕР_1 передзвонила тітка-опікун ОСОБА_10 (за номером НОМЕР_2 ) і повідомила , що ОСОБА_9 проживає у своєї рідної матері по АДРЕСА_3 . З її слів, ОСОБА_9 живий, здоровий, вона передавала про необхідність з`явитись до Білоцерківського МРВ з питань пробації, на що ОСОБА_9 відповів, що прийде і до цього часу не з`явився, телефон у ОСОБА_9 відсутній, до дому до матері приходить в пізній час, коли йому заманеться.

26.03.2018 направлено повторний виклик на 04.04.2018 ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 , та за адресою:проживання матері АДРЕСА_4 .

28.03.2018 (на номер тел. НОМЕР_1 ) передзвонила тітка-опікун ОСОБА_10 (за номером НОМЕР_2 ) і повідомила, що ОСОБА_9 приходив на передодні ввечері до неї додому покупався, поправся і пішов, не сказавши куди, вона повторно нагадала йому про необхідність з`явитися до Білоцерківського МРВ з питань пробації, на що ОСОБА_9 відповів, що прийде і до цього часу не з`явився.
02.04.2018 для з`ясування причин неявки неповнолітнього ОСОБА_9 до відділу з питань пробації, здійснено перевірку факт проживання за адресою АДРЕСА_4 , адреса проживання біологічної матері неповнолітнього АДРЕСА_5 . За вищевказаною адресою двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів дійсно проживає ОСОБА_11 , яка зі слів сусідів, зловживає спиртними і напоями і дома буває пізно і з нею періодично проживає її син ОСОБА_9 . Від письмових пояснень сусіди відмовились.

04.04.2018 за викликом ОСОБА_9 не з`явився.

05.04.2018 до Білоцерківського відділу з питань пробації прийшла опікун ОСОБА_10 і пояснила, що ОСОБА_9 проживає у своєї біологічної матері ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_4 , змінив місце навчання і тепер навчається у Вечірній (змінній) ЗОШ № 1, до неї приходить рідко, вона передавала ОСОБА_9 про необхідність явки до відділу з питань пробації неодноразово, на що він обіцяв з`яитись до відділу з питань пробації.
04.01.2018 року направлено до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_9 задоволено. Скасовано стосовно ОСОБА_9 іспитовий строк і направленого його для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року про задоволення подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі неповнолітнього ОСОБА_9 скасувати та призначити у даному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що поведінка ОСОБА_9 в побуті, під час спілкування з працівниками Білоцерківського МРВ з питань пробації, а також у суді, свідчать не про те, що ОСОБА_9 довіру суду не виправдав, не став на шлях виправлення, ігнорує вимоги закону та суду, а про те, що останній явно страждає на психічну хворобу, розумову відсталість через що мають місце провали у пам`яті, втрата відчуття часу, неможливість зосередити увагу на обставинах, що його оточують. Поведінка підзахисного в судовому засіданні, під час спілкування з захисником, явно свідчить, що ОСОБА_9 відстає у психічному розвитку, має викривлене сприйняття реальності, а іноді, на кшталт в останній час, коли він не відвідував Білоцерківське МРВ з питань пробації зовсім втратив зв`язок з реальним світом та часом, не розумів про наслідки своїх вчинків.
Також апелянт вказує на те що з невідомих причин, а ні опікун ОСОБА_12 , а ні прокурор ОСОБА_13 , а ні представник відділу з питань пробації в судовому засіданні клопотань про проведення судово-психіатричної або педагогічно-психологопсихіатричної експертизи перед судом не ставили, незважаючи на наявність у неповнолітнього явних симптомів розумової відсталості, суд також залишив це поза увагою.
Окрім того, захисник звертає увагу на те, що неповнолітній ОСОБА_9 виховувався в соціально-неблагополучній родині, з негативним морально-психологічним кліматом, без належної батьківської підтримки та виховання, був позбавлений можливості отримувати навіть шкільні знання та психологічно та морально зростати та розвиватись.

На неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції ОСОБА_9 не з`явився.
12 лютого 2019 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу про привід засудженого ОСОБА_9 в судове засідання суду апеляційної інстанції, який виконаний не був, однак відповідно до рапорту ст. лейтенанта поліції ОСОБА_14 , мати ОСОБА_9 ОСОБА_11 зобов`язалася повідомити свого сина ОСОБА_9 про вищевказану ухвалу Київського апеляційного суду.
25 лютого 2019 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу про привід засудженого ОСОБА_9 в судове засідання суду апеляційної інстанції, який виконаний не був, однак 20.03.2019 працівниками поліції була вручена розписка ОСОБА_9 про дату, час та місце судового розгляду, яка засвідчена підписом засудженого ОСОБА_9
26 березня 2019 року належним чином повідомлений засуджений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши суддю доповідача,
захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч. 2 вказаної норми Закону, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
При цьому, умовами, за яких випробування буде вважатися успішним (ч. 2 ст. 75, ч. 2 ст. 78 КК України) є: 1) невчинення засудженим нового злочину протягом визначеного судом іспитового строку; 2) виконання протягом цього ж строку покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України; 3) невчинення засудженим систематично правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Дотримання вказаних умов свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

Втім, таких даних по справі не встановлено.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 17.11.2016 р за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.2,3.4 КК України (а.с.3-6)
Обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, були роз`яснені ОСОБА_9 про що свідчать довідки-бесіди 03.01.2017 (а.с.7) . За період з січня 2017 року по червень 2017 року ОСОБА_9 неодноразово попереджали про скасування звільнення від відбування покарання з випробування в зв`язку з неявками до відділу з питань пробації.
20.06.2017 року начальник білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації направив до Білоцерківського міськрайонного суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 11.08.2017 року в задоволенні даного подання було відмовлено як передчасному.
За період з 19.12.2017 року по 2.04.2018 року ОСОБА_9 п`ять разів не з`явився на реєстрації до відділу з питань пробації.

03.01.2018 року начальник білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації направив до Білоцерківського міськрайонного суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 14.02.2018 року в задоволенні даного подання було відмовлено як передчасному.

За період з 19.12.2017 року по 2.04.2018 року ОСОБА_9 п`ять разів не з`явився на реєстрації до відділу з питань пробації.

Разом з тим, за час перебування на обліку у Білоцерківському міськрайонному відділу з питань пробації ОСОБА_9 , будучи обізнаним з наслідками порушення порядку відбування іспитового строку, допустив порушення, а саме: систематично, незважаючи на неодноразові роз`яснення умов та порядку відбування покарання, правові наслідки у разі порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_9 не з`явився до Білоцерківського МРВ з питань пробації на реєстрацію, без поважних причин, з огляду на що суд першої інстанції, посилаючись на ч. 2 ст. 78 КК України, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_9 довіру суду не виправдав та розцінив не виконання покладених на нього обов`язків як небажання засудженого ставати на шлях виправлення, ігнорування закону та суду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно прийняв рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
Доводи захисника ОСОБА_8 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_9 страждає на психічну хворобу, розумову відсталість через що мають місце провали у пам`яті, втрата відчуття часу, неможливість зосередити увагу на обставинах, що його оточують, є необґрунтованими та знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Отже, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4