Справа № 546/53/18
Провадження № 1-кс/545/90/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018 року Слідчий суддя Полтавський районний суд Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву про самовідвід судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року на розгляд надійшло кримінальне провадження №546/53/18, внесене до ЄРДР за №0000289 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Автоматизованою системою документообігу Полтавського районного суду Полтавської області визначено головуючого суддю ОСОБА_3 для розгляду даного кримінального провадження.
13 листопада 2018 року головуючий суддя ОСОБА_3 з метою неупередженого та об`єктивного розгляду справи подала заяву про самовідвід, з тих підстав, що у зв`язку з розглядом зазначеного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції 03 листопада 2014 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ ухвалювалося судове рішення з участю судді ОСОБА_5 , який є її чоловіком.
Крім того, суддею Полтавського апеляційного суду ОСОБА_5 у зв`язку з розглядом вказаного кримінального провадження висловлювалася окрема думка, згідно якої обвинувачена ОСОБА_4 у вчиненні ДТП не винна, причиною ДТП та наслідків, що настали є порушення ПДР з боку потерпілого водія ОСОБА_6 .
Ця обставина є такою, що може викликати сумнів у її неупередженості, та виключає участь судді ОСОБА_3 у розгляді вказаного провадження.
Згідно п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).
Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах «розсудливого спостерігача». В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги викладені у заяві про самовідвід обставини, з метою попередження виникнення у подальшому підстав як для сумніву у об`єктивності та неупередженості судді, так і сумніву у правомірності ухвалених судових рішень по даному кримінальному провадженню, заява про самовідвід судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376, 76, 81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести суддю Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 від участі в розгляді кримінального провадження №546/53/18, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.
Матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України -- передати на повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду.

Суддя: ОСОБА_1