ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 540/481/18 Номер провадження 11-кп/814/380/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

представника Машівської ВК № 9 ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року ,-

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року задоволено спільне подання Державної установи Машівська виправна колонія № 9 та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області та звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання на невідбутий строк 2 роки 06 місяців 17 днів засудженого вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2015 року за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_8 .

Приймаючи таке рішення місцевий суд послався на те , що засуджений відбув встановлений законом строк і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Не погодившись з вказаним рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року щодо звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково на підставі статті 81 КК України скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні спільного подання Державної установи Машівська виправна колонія № 9 та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області відмовити.

В обґрунтування поданої апеляції вказує , що надані суду матеріали не доводять сумлінної поведінки і ставлення до праці засудженого , його поведінка не є стабільною протягом всього строку відбування покарання , а тому висновок про те , що засуджений довів своє виправлення є помилковим.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор подану апеляцію підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Представник установи виконання покарань та засуджений в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення апеляції прокурора та просили рішення суду залишити в силі.

Мотиви суду

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, що потягло ухвалення помилкового судового рішення.

Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим необхідного строку покарання.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2015 року за ч.2 ст.286 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Початок строку відбування покарання 19 листопада 2015 року, кінець 09 березня 2021 року.

Таким чином, на час звернення з клопотанням до суду ОСОБА_8 формально мав право на розгляд питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Місцевий суд, розглядаючи клопотання засудженого, дійшов до висновку, що він довів своє виправлення, поклавши в основу такого рішення висновки комісії ДУ «Машівська виправна колонія (№9)».

Проте колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару , а й виправлення засудженого , а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати , що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

Колегія суддів акцентує увагу , що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи , які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте, такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання , колегією суддів не встановлено.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, протягом строку відбування покарання на нього тричі накладались дисциплінарні стягнення та він тричі заохочувався правами начальника відділення та дисциплінарної комісією установи. При цьому, варто відзначити, що якщо подивитись на дати стягнень та заохочень, то вони чередувались.

Колегія суддів, також, звертає увагу на сам характер заохочень та стягнень , що були застосовані до засудженого ОСОБА_8 . Так, всі заохочення на засудженого накладені за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Тобто всі заохочення носять досить формальний характер. Водночас на засудженого накладено стягнення за вчинення проступків які є досить конкретизованими , серйозними, як то зберігання заборонених предметів , порушення розпорядку дня , порушення санітарних норм.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про нестабільність та «небездоганність» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання та вказують на його відношення до самого процесу виправлення.

Таким чином, колегія суддів приходитись до висновку, що матеріалами особової справи у повній мірі не доведено дотримання усіх умов, передбачених законодавством, необхідних для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання особи , а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню , ухвала судді скасуванню із постановленням нової ухвали, якою в задоволенні спільного подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 слід відмовити.

Застосування до засудженого заохочення після постановлення ухвали місцевого суду і до завершення апеляційного розгляду не змінює висновків апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити;

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати;

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні спільного подання Державної установи Машівська виправна колонія № 9 та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання засудженого вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2015 року за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_8 - відмовити;

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4