Справа № 136/1801/18
1-кп/140/310/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області
В складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянув у підготовчому судовому засіданні в м. Немирів обвинувальний акт у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 0000100 від 24.05.2018 року та угоду про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Липовець Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.369 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту від 30.08.2018 року і наданої угоди про визнання винуватості від 30.08.2018 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.369 ч.3 КК України, вчиненому ним за наступних обставин:
Установлено, що згідно Указу Президента України від 25.12.2004 № 1540/2004 ОСОБА_6 призначено на посаду судді Тростянецького районного суду Вінницької області в межах п`ятирічного строку.
Постановою Верховної Ради України від 09.09.2010 № 2512-VI «Про обрання суддів» ОСОБА_6 обрано на посаду судді.
Згідно Указу Президента України від 14.01.2011 № 33/2011 ОСОБА_6 переведено із посади судді Тростянецького районною суду Вінницької області на посаду судді Липовецького районного суду Вінницької області.
Таким чином ОСОБА_6 в силу займаної посади та п. 2 Примітки до ст. 368 КК України являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Разом з цим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Липовецького районного суду справу про адміністративне правопорушення за №136/793/18 відносно нього за ч. 2 ст. 130 КУпАП передано для розгляду по суті судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 , 24.05.2018 близько 08 год. 55 хв., переслідуючи мету уникнення додаткового адміністративного стягнення за вказаною статтею у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, прийшов до службового кабінету ОСОБА_6 , який розташований на другому поверсі двохповерхової адміністративної будівлі Липовецького районного суду Вінницької області, що за адресою - вул. Шевченка, 1 Липовецького району Вінницької області.
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 запропонував судді ОСОБА_6 за грошову винагороду без озвучення конкретної суми винести судове рішення на його користь, тим самим фактично висловив пропозицію надання неправомірної вигоди за вчинення дій в його інтересах.
У подальшому, незважаючи на те, що суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 відмовився у прийнятті вищевказаної пропозиції та висловився з проханням негайного залишення ОСОБА_4 його службового кабінету, останній діючи з прямим умислом дістав із кишені власних штанів грошові знаки банкнотами НБУ та які випущені в обіг Федеральною резервною системою США і умисно непомітно для ОСОБА_6 поклав на робочий стіл між системним блоком та монітором персонального робочого комп`ютера 1 (одну) банкноту номіналом 100 доларів США (№ банкноти АВ47554408А), що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 24.05.2018 складало 2608,15 грн., тим самим фактично надавши неправомірну вигоду службовій особі, яка займає відповідальне становище, та поспіхом покинув службовий кабінет судді ОСОБА_6 .
Після цього, 24.05.2018 близько 09.00 год. суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 виявив на власномуробочому столі предмет неправомірної вигоди та повідомив про вказаний факт уповноважених осіб, визначених згідно Закону України «Про запобігання корупції» та представника Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області, яким у подальшому вилучено вищевказані кошти.
У судовому засіданні прокурором та обвинуваченим було надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 30 серпня 2018 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно з даною угодою прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 369 ч.3 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.3 КК України.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену йому міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, так як його підзахисний ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369 ч.3 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних

проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369 ч.3 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна. На підставі ч.2 ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців та покладення на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимог процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Суд переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Так, ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 24.05.2018 року справа №136/1004/18 був накладений арешт на 1 (одну) банкноту номіналом 100 (сто) доларів США, яку було надано в якості неправомірної вигоди суді за прийняття позитивного рішення у справі, що була вилучена 24.05.2018 року під час огляду місця події, а саме службового кабінету голови Липовецького районного суду Вінницької області, який розташований на другому поверсі двоповерхового приміщення адміністративної будівлі Липовецького районного суду Вінницької області за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Шевченка, 1.
Долю речових доказів, а саме 1 (однієї) банкноти номіналом 100 (сто) доларів США слід вирішити згідно ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати потрачені на проведення експертизи в розмірі 11207 (одинадцять тисяч двісті сім) грн. 76 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30 серпня 2018 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 за ст.369 ч.3 КК України винуватим і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі п.1,2 ч.1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений на 1 (одну) банкноту (№ банкноти АВ47554408А) номіналом 100 (сто) доларів США.
Речовий доказ, а саме 1 (одну) банкноту (№ банкноти АВ47554408А) номіналом 100 (сто) доларів США конфіскувати в дохід держави.
Судові витрати на залучення експерта у розмірі 11207 (одинадцять тисяч двісті сім) грн. 76 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
Міра запобіжного заходу не обиралася.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Головуючий : ОСОБА_1