АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши у попередньому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 29.11.2018 року, якою у затвердженні угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_2 та представником потерпілого ОСОБА_3 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000138 від 06 травня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Березівського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Разом із тим сторони уклали між собою угоду про примирення, за якою обвинувачений визнає вчинене ним кримінального правопорушення у вигляді таємного викрадення чужого майна, за ч.1 ст.185 КК України та погоджується на призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого
просили затвердити підписану між ними угоду.
Прокурор проти затвердження укладеної угоди. не заперечував.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з того, що відповідно до вимог ч. 7 ст.474 КПК України, визнання угоди не є обов`язком для суду.
Перевіривши зміст угоди, вислухавши прокурора, представника потерпілого та обвинуваченого суд дійшов висновку, що зазначений обвинувальний акт з угодою про примирення підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 7 ст.474 КПК України, суддя відмовляє в затвердження угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Згідно ст.471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Як свідчить з вищенаведеної норми ст.472 КПК України, в угоді про примирення зазначаються істотні для відповідного кримінального провадження обставини.
Так, у описовій частині угоди зазначаються фактичні обставини вчиненого особою кримінального правопорушення що підлягають доказуванню, згідно до положень ст.91 КПК України, зокрема вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушення.
Однак, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлені в повному обсязі, що є підставою для відмови у її задоволенні.
Суд вважає, що у разі визнання М.Олександрівської сільської ради потерпілим то повинно бути належним чином підтверджено, що таємно викрадене майно дійсно перебувало на балансі сільської ради і його вартість повинна бути підтвердженою відповідними документами з сільської ради за підписами бухгалтера та голови сільської ради.
Проте, в порушення наведеного в обвинувальному акті підставою для визначення вартості викраденого майна визначена довідка з ПАТ «Втормет», що не відповідає положенням ст.85 КПК України і відповідно з чим визнається судом недопустимим доказом.
Також, як було вказано раніше підставою для відмови у задоволенні угоди є випадки коли умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
В угоді про примирення, що надійшла до суду не зазначений суспільний інтерес, що є також підставою для відмови у її задоволенні.
Відповідно до ч. 7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, у тому числі якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону і умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Оскільки угоду про примирення укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт у кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
На цю ухвалу суду від 29.11.2018 року прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, як необґрунтовану та прийняту усупереч діючому законодавству.

Дослідивши подану апеляцію, приходжу до висновку, що підстав для відкриття апеляційного провадження не вбачається.

Також зазначена ухвала не входить в перелік ухвал, передбачених ст. 309 КПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, тому вона не підлягає апеляційному оскарженню.

При таких обставинах апеляційне провадження по справі підлягає закриттю з урахуванням діючого законодавства, а апеляційна скарга поверненню її автору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 309 КПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

В відкритті апеляційого провадження по скарзі прокурора на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 29.11.2018 року, якою у затвердженні угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_2 та представником потерпілого ОСОБА_3 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000138 від 06 травня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України відмовлено, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000138 від 06 травня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_2 повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України відмовити.

Апеляцію повернути прокурору.

Рішення є кінцевим і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_1