Справа № 639/1621/18
Провадження №1-кп/639/110/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 17 грудня 2017 року за №0002572 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого у ТОВ «Новий стиль» на посаді штампувальника, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітіх дітей 2008 та 2012 року народження, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
17.12.2017 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В той час до нього у двері подзвонив раніше йому знайомий ОСОБА_5 , який проживає у тому ж будинку поверхом нижче, в квартирі АДРЕСА_3 . В ході розмови ОСОБА_5 почав висловлювати ОСОБА_6 претензії з приводу шуму у нічний час доби, який доносився з квартири останнього. Саме в той час між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почалася сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 будь-якого ступеня тяжкості. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , від чого той зробив декілька кроків назад та присів на підлогу біля квартири АДРЕСА_4 . Надалі ОСОБА_7 проявляючи агресію, продовжуючи свої протиправні дії, з метою доведення злочину до кінця, наніс один удар правою ногою в ділянку правої великогомілкової кістки потерпілого. Після цього, ОСОБА_7 , вважаючи виконаними до кінця всі свої дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , припинив побиття останнього. В результаті вчиненого злочину ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: садна м`яких тканин правої кістки, забійно-рвана наскрізна рана верхньої губи праворуч, посттравматична екстракція одного зубу на верхній щелепі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом правої великогомілкової кістки, перелом верхньої третини діафізу правої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, понад 3-х тижнів (21 дня), що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 86-А/19 від 22.01.2018.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочину за ч.1 ст.122 КК України визнав частково, суду пояснив, що 17.12.2017 року у нього у гостях перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачений проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із дружиною та двома малолітніми дітьми, квартиру вони знімають, приблизно у 00 год. 00 хв., коли обвинувачений разом з друзями перебував у коридорі, саме в той час чоловіки одягались, для того щоб поїхати додому, у двері почав хтось стукати (дзвінок квартири ОСОБА_6 вимкнув), відчинивши двері обвинувачений разом з друзями побачили потерпілого, який проживає квартирою нижче, та який неодноразово приходив до обвинуваченого, навіть уночі, та висловлював претензії відносно шуму, якого немає, ОСОБА_5 почав йти на ОСОБА_6 , тоді той наніс йому удар в щелепу, від удару потерпілий позадкував назад, після чого присів біля дверей сусідів, тоді обвинувачений спитав у нього навіщо він сюди постійно приходить, та пішов до своєї квартири, через деякий незначний час вони вийшли в під*їзд та спускаючись зі сходів побачили, як ОСОБА_5 входить до себе додому, біля дверей стояла мати останнього, також обвинувачений повідомив, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп*яніння, обвинувачений наніс йому лише один удар у щелепу, більш ніяких ударів він йому не наносив, крім нього, його друзів та потерпілого цей конфлікт ніхто не бачив, оскільки поряд нікого не було та ніхто із сусідів до під*їзду не виходив, проте ОСОБА_6 припускає, що можливо від його удару потерпілий якось звернув ногу, що призвело до перелому кісток, але ніяких ударів по ногам він останньому не наносив.
Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_5 , допитаного в судовому засіданні, згідно яких, він разом із матір*ю проживає за адресою: АДРЕСА_5 , етажем вище, над його квартирою, проживає сім*я ОСОБА_6 , у квартирі останнього весь час шумлять, стукають, тим самим порушуючи спокій потерпілого та його хворої матері, ОСОБА_5 неодноразово робив зауваження обвинуваченому, але шуміти вони не переставали, 16.12.2017 ще вдень, вони знов почали шуміти, мати пішла до них та попросила поводити себе тихіше, проте уночі, після 23 год. 00 хв. шум з квартири ОСОБА_6 продовжував доноситися, тоді потерпілий вирішив самостійно піти та ще раз попрохати сусідів поводитися тихіше, постукав у двері, як тоді їх відчинив обвинувачений (вхідні двері в їх квартиру відчиняються наружу), ОСОБА_5 чуть відійшов назад, і тут почув удар у обличчя, його наніс сусід, зі словами: «чого ти сюди прийшов», потім він вдарив його по нозі під коліно, своїм ударом пошкодивши йому першу кістку, потім він наніс ще один удар по нозі, пошкодивши другу кістку, зі словами: «тримай, щоб більш сюди не приходив», після чого ОСОБА_6 разом з друзями, які увесь цей час знаходились за спиною останнього, знов увійшли до квартири, через 30 секунд, вони всі разом знов вийшли, потерпілий в цей момент сидів на підлозі у під*зді, чоловіки пройшли повз нього, при цьому ОСОБА_6 спитав у нього чого він лежить та вони пішли униз, ОСОБА_5 якось доповз додому, вжив алкоголь щоб не відчувати біль, а потім мати викликала швидку допомогу та поліцію, також потерпілий зазначив, що на момент конфлікту ніхто з сусідів до під*їзду не виходив, його мати нічого не бачила, оскільки вона вийшла у під*їзд коли чоловіки спускались по сходах, раніше ніяких конфліктів між ним і ОСОБА_6 у нього не було, він навіть допомагав йому з ремонтом водопроводу.
- показами свідка ОСОБА_10 наданих в судовому засіданні, згідно яких вона 17.12.2017 року перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_5 , де проживає разом із сином ОСОБА_5 , десь приблизно о 13 год. 00 хв. в квартирі етажем вище, а саме в 28, почався якийсь шум, при цьому свідок зазначила, що в цій квартирі постійно шумлять, та це трапилось не вперше, ОСОБА_11 почекала деякий час, та оскільки вона була після операції та дуже погано себе почувала, зібралася з силами та піднялась до сусідів, попрохала їх не шуміти, після чого шум припинився, проте десь о 20 год. 30 хв. вони знов почали шуміти, шум не припинявся, біля 00 год 00 хв., свідок почула, що її син кудись пішов, вона захвилювалась та вийшла у під*їзд, тоді почула як, обвинувачений каже: «що ти лежиш?», на що син відповів: «ти мені зламав ногу», після чого ОСОБА_6 разом з двома невідомими свідку чоловіками почали спускатися по сходах, проходячи повз неї, сусід сказав їй: «тепер викликайте швидку», коли потерпілий доповз до своєї квартири, в нього була кров на губі, тоді ОСОБА_10 викликала швидку допомогу та поліцію, до автомобілю швидкої допомоги потерпілого допомагали виносити співробітники поліції, оскільки самостійно він йти не міг, ОСОБА_5 , відразу відвезли до 4 лікарні та поклали до травматологічного відділення, також свідок пояснила, що самого конфлікту вона не бачила, в під*їзд ніхто із сусідів не виходив, але ОСОБА_12 бачила події у глазок вхідних дверей, крім того свідок зазначила, що з квартири її син виходив цілий без будь-яких тілесних ушкоджень.
- даними висновку судово-медичної експертизи №86-А/19 від 22.01.2018 року (а.с.32 к/п), згідно якого встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 було спричинено наступні тілесні ушкодження: садна м`яких тканин правої кістки, забійно-рвана наскрізна рана верхньої губи праворуч, посттравматична екстракція одного зубу на верхній щелепі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом правої великогомілкової кістки, перелом верхньої третини діафізу правої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, понад 3-х тижнів (21 дня).
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2018 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 згідно якого останній у присутності понятих показав та розказав про обставини скоєного відносно нього злочину, розкрив механізм нанесення йому тілесного ушкодження (а.с.50-56 к/п) ;
- даними висновку судово-медичної експертизи №12-14/272-А/18 від 23.03.2018 року згідно якого встановлено, що у зв*язку з подіями, які сталися, 17.12.2017 року у гр. ОСОБА_5 мали місце пошкодження, які утворилися від впливу тупих твердих предметів, та які могли виникнути при обставинах, про які зазначає потерпілий ОСОБА_5 в протоколі проведення слідчого експерименту від 07.03.2018 року (а.с.59-60 к/п).
Оцінюючи вказані вище показання обвинуваченого, потерпілого та свідка на предмет їх достовірності, суд виходить з наступного.
Показання потерпілого та свідка повністю узгоджуються між собою та мають взаємодоповнюючий логічний послідовний характер, крім того - підтверджуються іншими доказами, які наведені вище (дані проколів слідчих дій, висновки експертів).
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Суд розцінює покази обвинуваченого ОСОБА_6 як спосіб захисту та вважає, що вони свідчать про його бажання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Дотримуючись принципів змагальності та безпосередності, оцінивши докази, в їх сукупності, суд вказує на наявність в діях ОСОБА_6 на умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя що спричинило тривалий розлад здоров*я потерпілого.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.
Суд, провівши судове слідство у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши докази сторони обвинувачення та заперечення на них ОСОБА_6 , приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.
Беручи до уваги часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню в повному обсязі, допитав обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідив матеріали кримінального провадження, розглянув справу з дослідження доказів в повному обсязі.
Аналізуючи обставини, які були предметом дослідження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто на умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров*я потерпілого.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем останнього характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України не судимий, одружений, має двох неповнолітніх дітей, працюючий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_6 його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 1806 грн. 27 коп. та моральної шкоди - у розмірі 100 000 грн.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 1806 грн. 27 коп., оскільки вказані вимоги підтверджені належними письмовими доказами: чеками на медичні препарати, витраченими на лікування потерпілого згідно призначень лікаря (а.с.98-101к/п).
Що стосується позовних вимог потерпілого про відшкодування спричиненої моральної шкоди в сумі 100000 грн., то суд на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України вважає необхідним задовольнити їх частково на суму 15000 грн., враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілого в зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, порушенням звичного життєвого укладу, що є доведеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає обгрунтованим саме такий розмір спричиненої шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.
Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 1806 грн. 27 коп., моральної шкоди - 15000 грн., а всього 16806 грн.27 коп.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1