Справа № 206/64/19
Провадження № 1-кп/206/139/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0001117 від 18.10.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, неодруженого, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимий:

- 30.10.1989 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.141 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.07.1990 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ст.42, ст.43, ч.2 ст.140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.11.1998 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.42, ч.3 ст.140, ч.3 ст. 142 КК України до відбування покарання у вигляді 9 років позбавлення волі;

- 25.06.2008 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до відбування покарання у вигляді 9 років позбавлення волі;

- 17.05.2017 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до відбування покарання у вигляді 1 року та 6 місяців позбавлення волі;

- 21.09.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.310 КК України, до покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік;

- 31.10.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72

КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.12.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70

КК України до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 17.10.2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи біля буд. № 50 по вул. Гайова у м. Дніпро виявив на землі медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до позначки приблизно 1 мл, яку останній за кольором визначив для себе, як наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований». В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання без мети збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «опій ацетильований».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 рукою з землі підняв вказаний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до позначки приблизно 1 мл, тим самим незаконно придбав в якості наркотичного засобу рідину коричневого кольору в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення дій з наркотичними засобами. Після чого, поклав вказаний медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до позначки приблизно 1 мл до правої внутрішньої кишені надягнутої на ньому куртки, тим самим почав незаконно зберігати при собі, в якості особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «опій ацетильований».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж дня приблизно о

17 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючі при собі медичний шприц об`ємом

5 мл, заповнений до помітки 1 мл особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «опій ацетильований», пішки прийшов до буд. № 55-А по вул. Гайовій у м. Дніпро, де палив тютюнові вироби у забороненому місці, внаслідок чого інспекторами Управління Національної Поліції в м. Дніпро ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, про що винесено відповідну постанову. На запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_3 заборонені для зберігання предмети, останній відповів, що він зберігає при собі, а саме у правій внутрішній кишені надягнутої на ньому куртки, медичний шприц об`ємом 5 мл заповнений до позначки 1 мл, особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений «опій ацетильований», у зв`язку із чим на місце було викликано слідчо-оперативну групу Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

17.10.2018 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля

буд. № 55-А по вул. Гайовій, м. Дніпро, в присутності двох понятих, дістав з внутрішньої кишені, надягнутої на ньому куртки та добровільно видав слідчому СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 для огляду та подальшого вилучення, медичний шприц об`ємом 5 мл заповнений до позначки 1 мл особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «опій ацетильований», який він незаконно, придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1/8.6/4761 від 13.12.2018 року: надана на експертизу рідина світло-коричневого кольору масою

1,0069 г, у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетельований. Маса опій ацетельований в перерахунку на суху речовину складає 0,0390 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року перевищує невеликі розміри наркотичних засобів.

28 січня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, покарання обране за даним вироком повністю поглинути покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, наркотичний засіб, повторно, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28.01.2019 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, покарання обране за даним вироком повністю поглинути покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська 11.12.2018 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення у виконання вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення експертизи № 1/8.6/4761 від 13.12.2018 року у сумі 858 грн.

Речові докази: одноразовий медичний шприц номінальною ємністю 5,0 мл (з фрагментом голки) з рідиною, яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований 0,4848 гр., переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001018) - знищити.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1