УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 4953/10 від 26.07.2012р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги)

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову від 22.08.2018р. старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000310 від 11.05.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що 22.08.2018р. старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000310 від 11.05.2017р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях старшого детектива заступника керівника Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 вважає вказану постанову незаконною та передчасною, оскільки на її думку, детективом не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, та не перевірено всіх доводів заявників, зазначених, як в самій заяві про злочин, так і в ухвалах слідчих суддів, якими неодноразово вже були скасовані вказані постанови детективів, так і в протоколах допиту свідка ОСОБА_7 , а тому підстави для закриття кримінального провадження були відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подану скарга, просила її задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржувану постанову, зобов`язавши уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести відповідні відомості по кримінальному провадженню № 0000310 від 05.07.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, адвокат, зазначила, що детективом ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій, а саме: з`ясована особа, відповідальна за зберігання вилученого майна; не вчинено жодних процесуальних дій для ідентифікації відданих ОСОБА_8 порізаних аркушів, як начебто вилученого майна ОСОБА_4 та дати і умов його знищення, зокрема, не допитані детектив ОСОБА_9 , який оглядав під час обшуку майно та складав протокол; експерт, що робив експертизу, адвокат ОСОБА_8 , що отримував порізані аркуші. Також, не встановлена дата коли ОСОБА_6 дійсно дізнався або міг знати про проведення експертизи; не встановлено коли і за яких обставин вилучене майно ОСОБА_4 потрапило до детектива ОСОБА_10 ; не встановлено коли і за яких обставин детектив ОСОБА_10 , як один детектив із групи детективів, прийняв рішення про необхідність здійснення експертизи та пошкодження майна: самовільно і без вказівки старшого групи детективів; за доручення керівництва доручення якої особи ОСОБА_10 виконував і коли таке доручення йому було надано; не оглянута книга обліку вилученого майна (речових доказів); не опитано, в якості свідка секретаря судового засідання щодо швидкого темпу зачитування рішення суду або вчинення дій для отримання копії звукозапису фіксації судового засідання під час якого оголошувалось рішення.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2017р. (справа № 760/7292/17) задоволено скаргу ОСОБА_7 та зобов`язано уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вказані у заяві ОСОБА_7 від 12.04.2017р.

11.05.2017р. Національним антикорупційним бюро України були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000310 за ч. 3 ст. 382 КК України, за фактом невиконання старшим детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.02.2017р. у справі № 760/2043/17-к про повернення вилученого під час обшуку в ОСОБА_4 майна.

05.07.2017р. постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 було закрите кримінальне провадження № 0000310 від 11.05.2017р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

10.10.2017р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було скасовано вказану постанову детектива.

30.03.2018р. постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 було знову закрите кримінальне провадження № 0000310 від 11.05.2017р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях старшого детектива заступника керівника Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Проте, 19.06.2018р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в черговий раз було скасовано постанову детектива про закриття кримінального провадження № 0000310 від 11.05.2017р.

На виконання ухвали суду, 13.08.2018р. детективом НАБ України був допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , та після його допиту, старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 повторно було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000310 від 11.05.2017р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях старшого детектива заступника керівника Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Вказане рішення детектива обґрунтоване тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що копія ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.02.2017р., якою зобов`язано старшого детектива заступника керівника відділу ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 вилучене майно, надійшла із Солом`янського районного суду м. Києва до Національного бюро лише 30.05.2017р. При цьому, на думку детектива, старшим детективом керівником відділу ОСОБА_6 вжито вичерпних заходів до виконання зазначеного рішення суду вже після надходження копії резолютивної частини в додатку до клопотання адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах ОСОБА_4 . Тому, станом на 18.04.2017р. ухвалу суду виконано в повному обсязі, а саме: передано зелену папку та 15 аркушів із текстом на англійській мові повіреним особам ОСОБА_4 , а саме: адвокатам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли на підставі довіреності.

Крім того, в постанові детектив ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_4 в своїх свідченнях зазначив про неотримання, станом на 22.03.2018р., вилученого в ході обшуку майна, а саме: зеленої папки з 15 аркушами із текстом на англійській мові, а адвокат ОСОБА_7 в своїх показаннях зазначив про те, що він не пригадує місцезнаходження зазначеного майна. Вказані обставини, на думку детектива, свідчать про невиконання повіреними особами ОСОБА_4 адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїх обов`язків, передбачених ст. 1006 Цивільного кодексу України, проте невиконання сторонами своїх цивільно-правових обов`язків за довіреністю, не належить до предмету досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Тому, детектив прийшла до висновку, що старший детектив заступник керівника Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_6 , дій, спрямованих на умисне невиконання ухвали суду, не вчиняв та її виконанню не перешкоджав, що свідчить про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, у зв`язку з чим, на думку детектива, кримінальне провадження підлягає закриттю, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Під час судового розгляду скарги знайшли своє підтвердження доводи адвоката ОСОБА_3 щодо неповноти та поверхневості проведеного досудового розслідування.

Так, детективом ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, не з`ясовано, чи надавався дозвіл експерту, під час проведення судово-почеркознавчої експертизи, на повне або часткове знищення об`єктів дослідження, згідно методики дослідження. Оскільки саме під час проведення даної експертизи, об`єкти дослідження (7 аркушів з текстом на англійській мові промовами (чернетки промов), містили механічні пошкодження шляхом вирізання частин тексту на окремих аркушах.

Крім цього, детективом не було допитано з приводу обставин даного кримінального провадження, зокрема, щодо факту отримання даного тимчасово вилученого майна (7 аркушів з текстом на англійській мові промовами (чернетки промов), які містили механічні пошкодження шляхом вирізання частин тексту на окремих аркушах) в якості свідка ОСОБА_8 , який безпосередньо отримував вказані документи від детектива ОСОБА_6 . Також не було допитано в якості свідка експерта, який проводив судово-почеркознавчу експертизу, та під час її виконання здійснив часткове знищення об`єктів дослідження.

Крім того, слідчим суддею під час судового розгляду скарги було поставлене питання про витребування у Національного антикорупційного бюро України документів, проте детективом НАБ України ОСОБА_11 було відмовлено у наданні запитуваних документів та зазначено, що з моменту надходження скарги, пройшло більше 5 днів, тому дії по витребуванню документів у зазначений судом строк, є на його думку такими, що вчиняються поза межами строків розгляду, визначених для прийняття рішення за скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Проте така позиція детектива не ґрунтується на кримінально-процесуальному законодавстві, тому є хибною.

Крім того, саме детектив НАБ України ОСОБА_5 заявила суду клопотання про відкладення судового засідання, з метою надання у наступне судове засідання документів, які просила витребувати адвокат ОСОБА_3 в своєму клопотанні, тому слідчим суддею було ухвалено рішення про відкладення судового розгляду скарги, з метою надання часу детективу ОСОБА_5 для надання суду запитуваних документів. Тому, вказані обставини суддя розцінює, як спробу приховати деякі обставини, які можуть бути розтлумачені не на користь органу досудового слідства, а також як спосіб реалізації своїх процесуальних прав.

Крім цього, заслуговують на свою увагу і доводи адвоката ОСОБА_3 щодо непроведення в ході досудового розслідування детективом НАБ України ОСОБА_5 необхідних, для повного та об`єктивного досудового розслідування в даному кримінальному провадження, ряду процесуальний дій та слідчо-розшукових заходів, які зазначенні адвокатом у скарзі та мають суттєве значення для досудового розслідування.

Тому, встановленні слідчим суддею під час судового розгляду справи обставини, дають підстави зробити висновок про невідповідність проведеного досудового розслідування та прийнятого за його результатами рішення про закриття кримінального провадження, яке не відповідає вимогам статтей 2, 9 КПК України, а також наведеній практиці Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, постанова детектива від 22.08.2018р. підлягає скасуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню скарга в частині зобов`язання уповноважених осіб НАБ України внести відомості по кримінальному провадженню до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки розгляд (оскарження) таких питань не передбачений, в порядку, визначеному Главою 26 КПК України.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову від 22.08.2018р. старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000310 від 11.05.2017р. - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1