Справа №:755/6141/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003463 від 08 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :
адвокат ОСОБА_3 та володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 звернулись в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги особи, які подали скаргу посилаються на те, що ОСОБА_4 22 жовтня 2010 року придбав у ОСОБА_5 на підставі нотаріальної довіреності, автомобіль марки «Фіат Дукато», д/н НОМЕР_1 .

07 квітня 2018 року приблизно о 23 год 00 хв за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 32б затримано зазначений автомобіль за підозрою у підробленні ідентифікаційного номеру. Після чого проведено огляд автомобіля та його вилучено, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність та ключ від авто.

Постановою слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві автомобіль марки «Фіат Дукато», д/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_3 неодноразово звертався до процесуального керівника прокурора Київської місцевої прокуратури №4. У клопотанні від 17 вересня 2018 року захисник заявляв вимогу про негайне повернення тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «Фіат Дукато», д/н НОМЕР_1 , однак постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 від 06 жовтня 2018 року йому відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, представник та скаржник просять визнати бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, а також зобов`язати останнього винести постанову про припинення тимчасово вилученого майна та повернення законному володільцю автомобіля марки «Фіат Дукато», д/н НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та скаржник ОСОБА_4 підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, а також долучили копію витягу з ЄРДР, який засвідчує той факт, що автомобіль «Фіат Дукато» не охороняється, що призвело до розкрадання з нього запчастин.

Представник Київської місцевої прокуратури №4 в судове засідання не з`явився, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , дослідивши надані до скарги докази та кримінальне провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно протоколу огляду місця події від 07 квітня 2018 року за адресою: м. Київ. просп. Броварський, 32б було виявлено автомобіль марки «Фіат Дукато», д/н НОМЕР_1 з підробкою ідентифікаційного номеру кузову автомобіля. У зв`язку із чим було вилучено автомобіль марки «Фіат Дукато», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність та ключі від автомобіля.

Із зазначених підстав08 квітня 2018 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003463, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України.
Згідно положень ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна мають подати до слідчого судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0003463 слідчий з клопотанням про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого майна до суду у строки, визначені КПК України, не звернувся.
Встановлено, що автомобіль марки «Фіат Дукато», д/н НОМЕР_1 вилучено протоколом огляду місця події, арешт на вказаний автомобіль, який на праві власності належить ОСОБА_6 та на користування і розпорядження яким власник нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив ОСОБА_4 , в строки визначені ч. 5 ст. 171 КПК України не накладався, а тому вказаний автомобіль має статус тимчасово вилученого майна та повинен бути негайно повернутим особі у якої його було вилучено.
Щодо вимог скарги в частині зобов`язання процесуального прокурора Київської місцевої прокуратури №4 винести постанову про припинення тимчасово вилученого майна та повернення законному володільцю автомобіля, то слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У своїй скарзі заявники зазначають підставою для звернення зі скаргою до слідчого судді п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Тому в даному випадку слідчий суддя при здійсненні судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вимогою щодо зобов`язання процесуального прокурора Київської місцевої прокуратури №4 винести постанову про припинення тимчасово вилученого майна, фактично порушується питання про повернення тимчасово вилученого майна, хоча і дана вимога сформульована не у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Із зазначених підстав, та з метою недопущення втручання у самостійну процесуальну діяльність прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити вимоги осіб, які подали скаргу частково, шляхом зобов`язання відповідного процесуального керівника Київської місцевої прокуратури №4 повернути володільцю ОСОБА_4 вилучене під час огляду місця події від 07 квітня 2018 року тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 94, 167-169, 171, 237, 303-305, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003463 від 08 квітня 2018 року задовольнити частково.
Зобов`язати процесуального керівника Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні № 0003463, повернути володільцю ОСОБА_4 , вилучене під час огляду місця події від 07 квітня 2018 року майно, а саме: автомобіль марки «Фіат Дукато», д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність та ключі від зазначеного автомобіля.
В іншій частині у задоволені скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1