Справа № 728/212/19
Провадження № 1-кп/747/20/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Талалаївка в режимі відеоконференції з державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор» та Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000087 від 14 грудня 2012 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миропілля Краснопільского району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого 20 квітня 2018 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.ч.3, 4 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року в строк відбування покарання зараховано період тримання під вартою з 21 червня 2017 року до 07 листопада 2018 року включно та звільнено з-під варти негайно в зв`язку з повним відбуття покарання, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження -

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2009 року близько 20- ї год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна прибули до господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 . Тут, зв`язавши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , нанесли ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, відкрили защіпку та проникли до сараю господарства, звідки відкрито викрали двох коней загальною вартістю 4368 грн.

Своїми діями, які виразились в відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю і суду показав, що у 2009 році він разом із ОСОБА_10 та Волбенком Адамом у с. Красне Бахмацького району із сараю одного з господарств вивели двох коней, при цьому потерпілий намагався їх зупинити, і вони застосували до нього силу. В подальшому цих коней вони випустили в полі, так як їм вони не підходили. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за їх погодженням на підставі ст. 325 КПК України ухвалив провести судовий розгляд без участі потерпілого, поскільки за його відсутності можливо з`ясувати всі обставини, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у сховище, і вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до тяжкого злочину.

Враховуючи при призначені покарання особу винного, суд виходить з того, що на даний час він має не зняту та не погашену судимість за умисний злочин, по місцю проживання характеризується позитивно, згідно матеріалів справи має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, враховуючи обставини справи, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання судом також враховується та обставина, що обвинуваченому з 23 січня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Частиною 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким ч.5 ст. 72 КК України викладено в іншій редакції, яка передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Злочин обвинуваченим було вчинено у 2009 році. Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Згідно із ч.4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Вимогами ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи викладене та те, що злочин обвинуваченим було вчинено у 2009 році, тобто до набрання чинності Законом № 838-VII від 26 листопада 2015 року, а на даний час дана норма зарахування попереднього ув`язнення не діє з 21 червня 2017 року, суд вважає за необхідне застосувати зворотну дію в часі кримінального закону до даного злочину, і застосувати при призначені покарання під час зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В порядку ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 період тримання під вартою з 23 січня 2019 року по 09 квітня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1