Справа № 758/8879/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів секретарівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі прокурораОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підсудного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Калініне, Красногвардійського району, громадянин України, не одружений, працюючий, раніше судмий: 23.12.1999 году Верховним судом Автономної Республіки Крим за ст.117 ч. 3 КК Украины (за редакцією 1960 года) до 6 років позбавлення волі; 30.05.2002 року Красногвардійським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року виправних робіт; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2004 року ОСОБА_7 за місцем свого проживання в селі Калініне, Красногвардійського району АР Крим вжив алкогольні напої. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 , вирішив поїхати в м. Сімферополь з метою проведення часу.

Близько 15-ї години, 27 жовтня 2004 року, ОСОБА_7 на попутному автомобілі виїхав з села Калініне, Красногвардійського району, АР Крим та прибув на залізничну станцію «Урожайна» в сел. Красногвардійське.

Встановивши, що приміський електропоїзд напрямком в м Сімферополь відправлятиметься о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 на станції «Урожайна» придбав і вживав алкогольні напої.

О 19 годині 06 хвилин ОСОБА_7 на електропоїзді прибув до м. Сімферополь.

Раніше в 1993-1994 роках ОСОБА_7 , проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера ППСМ Сімферопольського міського управління ГУМВС України в АР Крим. ОСОБА_7 знав, що в районі площі Московської в м. Сімферополі розташовано гуртожиток Сімферопольського торгово-економічного коледжу і тому, маючи на меті познайомитися з особою жіночої статі, яка проживає в цьому гуртожитку, по вул. Гагаріна попрямував на вул. Київську, м. Сімферополя.

Пройшовши до будинку № 135 по вул. Київській у Сімферополі ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не зміг знайти гуртожиток і став повертатися на площу Московську.

Рухаючись уздовж вищевказаного будинку в напрямку вул. Кечкеметській, ОСОБА_7 побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , яка в руках несла сумочку і поліетиленовий пакет.

У ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на розбійний напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння належним їй майном і її вбивство з корисливих мотивів.

ОСОБА_10 перейшовши проїжджу частину вулиці, пішла по вул. Кечкеметській в м. Сімферополі по паралельній стороні вулиці. ОСОБА_7 по протилежній стороні вулиці, став слідувати за нею на відстані близько 50 метрів, намагаючись бути не поміченим нею. При цьому, він шукав місце на вулиці зручне для нападу.

ОСОБА_10 дійшовши по вул. Кечкеметській до вул. Сельвінського в м.Сімферополі перетнула проїзну частину і по вул. Сельвінського попрямувала в бік вул. Ковилового, на якій тимчасово проживала в квартирі АДРЕСА_3 .

ОСОБА_7 пішов за нею, при цьому з метою залишитись непоміченим, зняв з себе спортивну куртку, на якій були білі смуги, щоб ті не привертали увагу до нього.

ОСОБА_10 слідуючи по вул. Сельвінського, близько 20-ї години, 27 жовтня 2004 року, помітила переслідування, і проходячи повз території прилеглої до автобази «Укрм`ясомодторга» по вул. Сельвінського, 130, звернула з вулиці, пройшовши в напрямку автобази зупинилася і стала спостерігати за обстановкою.

ОСОБА_7 , ховаючись за рогом бетонної огорожі, спостерігав за нею. Помітивши, що ОСОБА_10 виявилася в безлюдному місці, використовуючи темний час доби, ОСОБА_7 припинив ховатися, і рухаючись бігом, попрямував до ОСОБА_10 , яка стала, від нього тікати.

Наздогнавши потерпілу, ОСОБА_7 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом розбійного нападу та її умисне вбивство з корисливих мотивів, приставив наявний при ньому ніж до горла потерпілої і, погрожуючи насильством, небезпечним для її життя, наказав йти за ріг бетонної огорожі, розташованої вздовж проїжджої частини вулиці.

Привівши потерпілу на ділянку місцевості, що прилягає до огорожі автобази «Укрм`ясомодторга» по вул. Сельвінського, 130, в м. Сімферополі, ОСОБА_7 , тримаючи в руці ніж, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілої, наказав ОСОБА_10 передати належні їй кошти і коштовності. Потерпіла, побоюючись насильства, зняла з правого вуха золоту сережку, вартістю 33 гривні 28 копійок, і передала її ОСОБА_7 . При цьому, вона просила відпустити її, пропонуючи натомість матеріальні цінності, які були при ній.

Передавши ОСОБА_7 золоту сережку, ОСОБА_10 , розвернувшись, спробувала втекти. Однак, ОСОБА_7 , наздогнавши її, завдав удар кулаком в область її голови. Потерпіла від удару зігнулася і впустивши сумку присіла на землю.

ОСОБА_7 став оглядати вміст її сумки і, виявивши в ній мобільний телефон марки «Філіпс», вартістю 100 гривень, та грошові кошти в сумі 40 гривень, заволодів ними. ОСОБА_10 знову спробувала втекти від нападника, однак, ОСОБА_7 наздогнав її і завдав удар кулаком в область обличчя. При цьому він, побачивши на шиї потерпілої золотий ланцюжок, вартістю 350 гривень, з кулоном у вигляді хрестика, вартістю 100 гривень, заволодів ними.

ОСОБА_10 ,. рятуючись від нападу, стала тікати від ОСОБА_7 , однак він, наздогнав її і, доводячи свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 до кінця, діючи з корисливих мотивів, за допомогою наявного у нього ножа завдав потерпілій множинні удари в область грудей, спини, верхніх кінцівок, шиї та голови.

Своїми діями, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних ран передньої і задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням легенів, околосерде сорочки і правого вушка серця; колото різаної рани, розташованої в передній поверхні грудної клітки справа, по средньоключичній лінії, в 1-му міжребер`ї; колото-різаної рани, розташованої по задній поверхності грудної клітини, зліва, по околопозвоночной лінії, в 11-му міжребер`ї, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, і складаються в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; поверхневих колото-різаних ран голови, шиї, тулуба, верхніх кінцівок, які за ступенем тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень і складаються в непрямої причинного зв`язку з настанням смерті; забитої рани слизової нижньої губи, саден обличчя, нижніх кінцівок, синців обличчя, верхніх та нижніх кінцівок які мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті і вбив її.

Заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_7 заподіяв представнику потерпілої ОСОБА_11 матеріальний збиток в сумі 623 гривні 28 копійок та зник з місця скоєння злочинів.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, визнав у повному обсязі, надав покази, що 27 жовтня 2004 року у період між 19 і 20 год. він, будучи у стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку № 135 по вулиці Київській у місті Сімферополі побачив раніше незнайому ОСОБА_8 з жіночою сумочкою та пакетом у руках і вирішив вчинити на неї напад з метою заволодіння майном та у подальшому позбавити життя. Реалізуючи свій злочинний умисел, він деякий час переслідував ОСОБА_8 , а коли вона опинилася у безлюдному місці поблизу автобази «Укрм`ясомолторгу» по вулиці Сельвинського, 130, близько 20 год напав на потерпілу, приставив до горла ніж і з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я, наказав віддати матеріальні цінності. Сприймаючи погрози як реальні, ОСОБА_8 зняла з вуха і віддала йому золоту сережку, після чого намагалася втекти. Однак, він наздогнав потерпілу, наніс удар кулаком в обличчя, обшукав її сумку і заволодів належними ОСОБА_8 мобільним телефоном, грошима та ювелірними виробами. Рятуючись від нападу, потерпіла знову намагалася втекти, проте він наздогнав її та умисно з метою вбивства з корисливих мотивів наніс численні удари ножем в область грудей, спини, верхніх кінцівок, шиї та голови, чим позбавив її життя. Після вчинення зазначених дій він, заволодівши майном потерпілої з місця злочину зник.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 , визнав усі фактичні обставини вчинення злочину, запевнив, що у вчиненому щиро кається.

Підсудний ОСОБА_7 попросив слухати справу по спрощеному порядку, відмовився від дослідження доказів, від допиту потерпілої, свідків та письмових доказів, які наявні в справі, пояснив, що правильно розуміє зміст вказаного клопотання, про що надав письмову заяву від 10.12.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України (1960 року) суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винуватість підсудного ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в ході судового засідання і дії підсудного підлягають кваліфікації за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя особи, на яку напали, з погрозою застосування такого нападу (розбій), поєднаний з нанесенням тяжких тілесних пошкоджень та навмисне вбивство, тобто навмисне протиправне завдання смерті іншій людині, з корисливих мотивів, чим вчинив злочини, передбачені п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, що вказані злочини відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується позитивно, працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не маючий, має на утриманні хвору матір, яка потребує його догляду.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_7 , що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання, ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, що передбачено п.13 ч.1 ст.67 КК України та рецидив злочинів, що передбачено п 1 ч 1 ст 67 КК України.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження підсудного до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч. 4 ст. 187 та п 6 ч 2 ст 115 КК України.

Що стосується покарання ОСОБА_7 , то суд вважає за необхідне призначити йому його у виді позбавлення волі у суворих межах.

Суд, з огляду на особу підсудного ОСОБА_7 , не знаходить підстав для застосування до підсудного ст.69 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд також вважає, що відносно ОСОБА_7 підлягають застосуванню положення, передбачені ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Беручи до уваги, що діяння, яке пред`явлено підсудному ОСОБА_7 вчинене в жовтні 2004 року та за станом на 20 червня 2017 року він мав право на застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, йому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту та до дня набрання вироком законної сили у строк покарання, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а також строк попереднього увязнення на час розгляду справи Подільським районним судом міста Києва.

Суд бере до уваги, що під час судового розгляду в Подільському районному суді міста Києва цивільний позов не подавався.

Згідно вимог ст. 93 КПК України (1960 року) з підсудного ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи, однак суд бере до уваги, що на час винесення вироку підсудним повністю відшкодовані витрати про проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України (1960 року) суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання

За ч 4 ст 187 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

За п 6 ч 2 ст 115 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч 1 ст 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

У строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати період його перебування під вартою з 29 жовтня 2004 року по 01.04.2018 року.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-V111 від 26 листопада 2015 року), зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення, з 29.10.2004 року по 16.03.2006 року а також з 23.10.2017 року до 01 квітня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі у звязку з його повним відбуттям на день винесення вироку.

До вступу вироку в законну силу, обраний запобіжний захід ОСОБА_7 у виді підписки про невиїзд - залишити без змін.

Речові докази по справі : сережка золота, сумка жіноча, блокнот, гаманець, зошит, дискета, рекламний буклет, дезодорант, помада, блиск для губ, заколка для волосся, касета з фотоплівкою, дві авторучки, туфлі жіночі, светер, брюкі, нижня білизна, залишити потерпілій як законному власнику, взуття та одяг ОСОБА_7 залишити підсудному як законному власнику.

Судові витрати відшкодовані.

Цивільний позов відсутній.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду протягом 15 діб з часу його проголошення через Подільський районний суд міста Києва.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3