Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2200/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2018 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому, вважає, що слідчим суддею не було всебічно та повно досліджено усі обставини справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження. Зокрема, слідчим суддею не було дотримано норми ст.ст.184, 194 КПК України та при прийнятті рішення щодо застосовування запобіжного заходу не було визначено розмір застави. Таким чином, обраний найсуворіший вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою не відповідає меті його застосування, є безпідставним та невмотивовано жорстким, чим порушує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Радомишльського районного суду Житомирської області застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296, ч.2 ст.296 КК України, в кримінальному провадженні № 0000601, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту його затримання.

Строк дії даної ухвали починається з 16.11.2018 року та закінчується 14.01.2019 року о 01-05 годин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги останнього, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення зазначеної апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого поліції, досудовим розслідуванням встановлено, що 15 листопада 2018 року близько 21 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились поруч з Міським парком по вул. Микульського в м. Радомишлі Житомирської області, де зустріли незнайомого ним, на той час, ОСОБА_10 .

В цей же час, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи в громадському місці, демонструючи протиправну вседозволеність та прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, групою осіб, застосовуючи зброю, безпричинно почали погрожувати даним пістолетом та нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Того ж дня, близько 21 години 30 хвилини, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , прийшли на територію Міського парку по вул.Міськради в м.Радомишль Житомирської області, де зустріли незнайомого ним на той час, ОСОБА_11 .

В цей же час, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи в громадському місці, демонструючи протиправну вседозволеність та прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, групою осіб, застосовуючи зброю, безпричинно почали погрожувати даним пістолетом та нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_11

16 листопада 2018 року о 01 годині 05 хвилині ОСОБА_7 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, оскільки безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення очевидці, та сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила кримінальне правопорушення.

16 листопада 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296, ч.2 ст.296 КК України.

Мета, підстави і порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено ст.177, 183, 193, 194 КПК України.
Згідно з вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вище наведених вимог кримінального процесуального закону дотримався, апеляційні доводи захисника з цього приводу є необґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України та ч.4 ст.296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , т. ін.

В клопотанні слідчого поліції зазначено, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до 7 років, перебуваючи на волі ОСОБА_7 буде переховуватися від органу досудового розслідування, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тоді як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Суд першої інстанції наведенні в клопотанні слідчого доводи належно перевірив та вирішуючи питання обрання запобіжного заходу правильно врахував дані про особу підозрюваного, взяв до уваги, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою відповідатиме характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному та позбавить підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя, буде запобіганням спробам переховуватися від суду та перешкоджати досудовому розслідуванню по кримінальному провадженню, тоді як більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Дані, які б унеможливлювали тримання підозрюваної під вартою в матеріалах провадження відсутні та апелянтом не доведені.
При цьому, всі викладені адвокатом апеляційні доводи були предметом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України та ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку та не визначив розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є насильницьким, а тому відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вправі не визначати розмір застави.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області, якою застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту його затримання, строком з 16.11.2018 року до 14.01.2019 року 01-05 годин, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :