У Х В А Л А

Справа № 184/1571/18
Номер провадження 1-кп/184/193/18

22 листопада 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
під час розгляду у відкритому судовому засіданні по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000479 від 22.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000479 від 22.06.2018 року.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ризик переховування від суду, оскільки обвинувачений, не має постійного місця проживання, відсутні постійний заробіток та соціальні цінності, які б стримували обвинуваченого. Крім того ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження дії запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та враховує те, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, постійного місця проживання не має, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого. Таким чином, органом обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Врахувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду. З огляду на вище викладене, заявлений ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що існував раніше, тобто при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшився.
Прокурором у судовому засіданні доведено про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, що знайшли своє підтвердження при розгляді клопотання.
Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Судовий розгляд по суті з проведенням судового слідства для з`ясування обставин і перевірки їх доказами з необхідністю допиту учасників кримінального провадження, а саме обвинуваченого, свідка ще не закінчений, через що наявна потреба запобігти вищезазначеним процесуальним ризикам, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 20.01.2019 року.
Крім того, суд приходить до висновку щодо недоцільності визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_3 вчинений із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 197, 331, 369-372 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, по кримінальному провадженню № 0000479 від 22.06.2018 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, а саме з 22.11.2018 року до 20.01.2019 року.
Виконання даної ухвали покласти на Нікопольський ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1