Справа № 583/4676/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області заяву судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області

ОСОБА_4 від 27.11.2018 року
про самовідвід у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.
встановив:

06.11.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області в порядку ст. 291 КПК України надійшло кримінальне провадження № 0000534 від 23.08.2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2018 року вказана справа була передана до провадження судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_7 .

27.11.2018 року суддею Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_8 подано заяву про самовідвід, мотивовану тим, що під час судового розгляду даного кримінального провадження з`ясовано, що ним, як слідчим суддею, приймалися рішення під час досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000534 від 23.08.2018 року. Викладені обставина унеможливлює участь судді ОСОБА_7 на розгляд під його головуванням вказаного кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні погодився з доводами за заявою судді ОСОБА_7 про самовідвід.
Суд, дослідивши матеріали справи, виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Згідно вимог ст. 80 ч. 1 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

У рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10.12.2009 року (пункти 66-71) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Встановлено, що згідно реєстра матеріалів досудового розслідування № 0000534 від 23.08.2018 року слідчим суддею ОСОБА_8 розглядалося клопотання слідчого про дозвіл на проведення обшуку житла ОСОБА_6 .

За висновком суду доводи за заявою судді ОСОБА_7 про самовідвід у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , ґрунтуються на приписах ст. 76 ч.1 КПК України, а тому заява про самовідвід є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81- 82, 372 КПК України, ст. ст. 126 і 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року, суд

ухвалив:

Заяву судді ОСОБА_4 від 27.11.2018 року про самовідвід у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України - задовольнити.

Кримінальну справі № 583/4676/18, провадження № 1-кп/583/1783/18 передати для визначення складу суду, визначеному у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_9