Справа № 487/6794/17
Провадження № 1-кп/487/304/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0003878 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
зі сторонни зхаисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
а також за участю потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України при наступних обставинах:
Так, 25.10.2017 року в період часу з 19:00 по 22:00 годин, ОСОБА_3 знаходився в кімнаті АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 , після чого рукою, шляхом ривку, відкрито заволодів її золоти ланцюжком вагою 1 грам 585 проби та золотим хрестиком вагою 1 грам 585 проби (згідно довідки станом на 25.10.2017 року 1 грам золота 585 проби становить 620 грн., загальна вартість 2 грам 585 проби становить 1240 грн.). В подальшому ОСОБА_3 підійшов до столу, що знаходився в кімнаті та взяв з нього мобільний телефон «Doogee X9 Mini Black» чорного кольору вартістю 1300 грн., що належить потерпілої ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі с з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденням майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив в потерпілої ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2540 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинено повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, зазначивши, що він телефон та ланцюжок не викрадав.

Надаючи більш детально покази зазначив, що він проживав цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , разом вони мешкали в АДРЕСА_3 . Точної дати він не пам`ятає, можливо 25.10.2017 року, він разом з ОСОБА_7 пішли в гості до свого сусіда в кім. АДРЕСА_4 , де розпивали пиво. Його мобільний телефон та ОСОБА_7 лежали поруч на столі, оскільки сусід почав поводитися неадекватно, вони вирішили піти додому, він взяв обидва мобільних телефону та поклав собі у кишеню балахону. Коли вони прийшли до свої кімнати то почали сваритися, після чого, він пішов додому своєї матері, а телефони залишились у нього, він не намагався викрасти телефон, а забув про телефон. Зранку він хотів повернути потерпілої телефон, але ОСОБА_8 не було вдома, в подальшому він повернув телефон дочки ОСОБА_8 . Крім того, він попросив у ОСОБА_7 поносити її золотий ланцюжок, на що вона погодилась. Він деякий час носив ланцюжок, але 24.10.2017 року у нього був приступ, він розірвав ланцюжок та ОСОБА_8 йому залишала ланцюжок, щоб він його відремонтував. Вже після сварки з ОСОБА_7 , оскільки йому були потрібні гроші на гру в автомати, він здав ланцюжок в ломбард.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона разом з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. У неї був золотий ланцюжок, який лежав вдома, ОСОБА_3 попросив його поносити, на що вона надала згоду. 24.10.2017 року під час приступу, ОСОБА_3 розірвав на куски ланцюжок та вона йому залишила ланцюжок, щоб він його відремонтував, ланцюжок він з неї не зривав. 25.10.2017 року, вона разом з ОСОБА_3 пішли в гості до сусіда в кім. АДРЕСА_4 , де розпивали пиво. Мобільний телефон її та ОСОБА_3 лежали поруч на столі, оскільки сусід почав поводитися неадекватно, чіплятися до неї, вони швидко пішли додому, ОСОБА_9 взяв обидва мобільних телефону та поклав собі у кишеню. Вдома вони почали сваритися, після чого ОСОБА_3 пішов до своєї матері, а телефони залишились у нього. Наступного дня ОСОБА_3 повернути її дочки телефон.

Під час досудового розслідування вона дійсно показала, що ОСОБА_3 зірвав з неї ланцюжок та відкрите заволодів її мобільний телефоном, оскільки була на нього зла.

Крім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки вона відмовляється від обвинувачення, у зв`язку з тим, що вона примирилась з ОСОБА_3 конфлікт між ними вичерпаний, вона не має до обвинуваченого жодних претензій, наслідки відмови від обвинувачення їй зрозуміли, при цьому зазначила, що вона проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина, у них був спільний побут, вели спільне господарство.
В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки він примирився з потерпілою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілої ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України, провадження за ст. 186 КК України (грабіж, крім грабежу, вчиненого організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем або членом сім`ї потерпілого, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 3 ч.1 п. 1 КПК України, білизни родичі та члени сім`ї, зокрема є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 з серпня 2017 року до 25.10.2017 року поживав спільно з ОСОБА_7 однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі.

Тому, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України , яке розпочате на підставі заяви потерпілої ОСОБА_7 є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, враховуючи, що дане кримінальне провадження має форму приватного обвинувачення, а також ту обставину, що потерпіла ОСОБА_7 від обвинувачення пред`явленого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України відмовилась, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю, а клопотання потерпілої задоволенню.

Керуючись ст.ст. 26, 284, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з її відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1