У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2019 Справа №607/18565/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0000045, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2015 року близько 04 год. 20 хв. у ОСОБА_3 , який разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебували у громадському місці неподалік «Будинку правосуддя», що по вул. Князя Острозького, 14а, у м. Тернополі виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства.

26 серпня 2015 року близько 04 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці неподалік «Будинку правосуддя», що по вул. К. Острозького, 14а, у м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, байдужим ставленням до суспільних відносин, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, безпричинно розпочав конфлікт із ОСОБА_10 , в ході чого наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого останній, втративши рівновагу, впав на землю. Надалі ОСОБА_7 , користуючись безпорадним станом ОСОБА_10 , а саме коли той перебував у положенні лежачи, наніс йому ще один удар ногою у ділянку обличчя.

Під час вчинення ОСОБА_7 хуліганських дій відносно ОСОБА_10 до нього приєднався ОСОБА_3 , який реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до ОСОБА_10 , коли той знаходився в положенні лежачи на землі та нанесли останньому численні (близько десяти) удари ногами у ділянку голови.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 спричинено травму ділянки правої половини обличчя у вигляді: закритого перелому правих виличної та верхньощелепної кісток з крововиливом у праву верхньощелепну пазуху, забій м`яких тканин ділянки правої очниці з синцями повік і крововиливом у білкову оболонку ока, які згідно п.п. 2.1.2. і 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ 1995), не була небезпечною для життя в момент заподіяння, проте у своєму клінічному перебігу супроводжувалась тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.2.1 (в) і 2.2.2. цих правил належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Крім цього, злочинними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було грубо порушено громадський порядок, а саме: суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_10 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, вказав, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті та вказав, що заподіяну шкоду потерпілому він відшкодував добровільно у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений звернувся із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, мотивуючи його тим, що він вперше вчинив злочин середньої тяжкості, вину визнає у повному обсязі, добровільно відшкодував заподіяні збитки, повністю примирився з потерпілим, злочин вчинив ще в 2015 році, а відтак перестав бути в розумінні вказаної статті кримінального кодексу суспільно-небезпечним.

Захисники в судовому засіданні вказали на те, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та додали, що обвинувачений є учасником бойових дій, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції».

Прокурор у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, позицію потерпілого, викладену у заяві останнього, в якій він зазначає, що з обвинуваченим примирився, не має до нього жодних претензій, не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вищевказане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною, аналогічні роз`яснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Так, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», для застосування ст.48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому КПК України і питання про таке звільнення, коли це є правом, суд повинен вирішувати під час судового розгляду.

Тобто застосування цих норм законодавства можливе лише за наявності двох обов`язкових умов вчинення злочину вперше і цей злочин є невеликої або середньої тяжкості. Ці дві обставини є передумовами, які у поєднанні з іншими даними можуть свідчити про втрату суспільної небезпечності діянням або особою внаслідок зміни обстановки.

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа, яка вчинила злочин, перестає бути суспільно небезпечною слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінальне караних діянь у майбутньому.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим класифікуються, як злочин середньої тяжкості. Крім того, з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності і є раніше не судимим, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, а також активно сприяв розкриттю злочину. Також після вчинення кримінального правопорушення приймав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей.

Таким чином, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та вчинене ним вперше, також на даний час особу не можна вважати суспільно небезпечною, з врахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив злочин у 2015 році, після того брав участь в антитерористичній операції, а тому усунуті обставини, під впливом яких він скоїв злочин, що унеможливлює вчинення ним подібних злочинів, що є важливою умовою для застосування ст.48 КК України та підставою для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України з підстав, передбачених ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, зокрема, втратою обвинуваченим суспільної небезпеки, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 05.01.2016 року - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 395 КПК України, ст.ст. 12, 44, 48 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження №0000045, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2016 року за даним фактом - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1