пр. № 1-кп/759/1048/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 80005700, внесеного 15 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , працює кухарем у ресторані "Хаш", судимого вироком Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 14 липня 2018 року близько 13 год. 50 хв., знаходячись у торговому залі магазину «Траш» за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 15-а, реалізовуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць товар, що належить ТОВ «Траш», а саме: коньяк «Коблево» об`ємом 0,25 л вартістю 49 грн. 78 коп., бренді «Шустов» об`ємом 0,5 л вартістю 91 грн. 64 коп., пиво «Корона Екстра» об`ємом 0,355 л у кількості 6 шт. загальною вартістю 119 грн. 20 коп., а всього майна на загальну суму 260 грн. 62 коп., які поклав до кишень своїх джинсів, та, не маючи наміру розраховуватись за перелічене майно, направився з торгівельного залу до виходу. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину він був затриманий працівниками охорони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 14 липня 2018 року близько 13 години 50 хвилин він знаходився у приміщенні супермаркету «Траш», що по проспекту Леся Курбаса у м. Києві, та проходячи повз торгівельні полиці, взяв коньяк, бренді та пиво у кількості 6 шт., загальну вартість яких 260 грн. 62 коп. та їх належність ТОВ «Траш» не оспорював, які поклав до кишень своїх джинсів. На касі він за викрадений товар умисно не розрахувався, після чого направився до виходу з магазину, однак був затриманий працівниками охорони магазину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна на суму 260 грн. 62 коп. доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, не одружений, працездатний, зі слів працює, має на утриманні батька похилого віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції цієї частини ст. 185 КК України.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинних діянь, відсутність спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. виконувати окремо (самостійно).

Речові докази по справі:

- коньяк «Коблево» об`ємом 0,25 л, бренді «Шустов» об`ємом 0,5 л, пиво «Корона Екстра» об`ємом 0,355 л у кількості 6 шт., які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Траш»- залишити ТОВ «Траш» за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1