Справа № 307/114/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/75/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 січня 2019 року частково задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий) й застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України кримінального правопорушення,
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло АДРЕСА_1 .

На підозрюваного ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 19 лютого 2019 року, включно.

Підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень із питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 14 січня 2019 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що 28 серпня 2018 року приблизно о 01 годині, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в с. Грушово по вул. Чкалова Тячівського району, зайшли на територію дворогосподарства № 1, де з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом злому навісного замка на вхідних дверях, проникли до гаражного приміщення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, всупереч волі законного користувача, не маючи права на користування, виштовхали мотоцикл марки "Cagiva Canyon", зеленого кольору, 1998 року випуску, з території дворогосподарства й самотужки проштовхали до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " у с. Грушово, де завантажили в автомобіль марки "Мітсубісі Паджеро", під керуванням гр. ОСОБА_10 , та відвезли його в АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_11 . Цими діями ОСОБА_6 разом з іншими особами, незаконно заволоділи транспортним засобом, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки, які згідно висновку експерта Закарпатського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 11/798 від 27 жовтня 2018, складають 59 957 гривень 82 копійки. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України кримінального правопорушення - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане із проникненням у приміщення, що повідомлення про підозру в скоєнні злочину щодо нього винесено 19.12.2018, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Вважає, що оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому існують достатні підстави вважати про наявність передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку із чим інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що додані до клопотання матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а наведені в клопотанні доводи про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, ґрунтуються виключно на припущеннях, у зв`язку із чим, не можуть слугувати достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, про що також свідчать і дані про особу підозрюваного раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, а також відсутність до нього претензій з боку потерпілого та відсутність фактів вчинення іншого кримінального правопорушення та ухилення від органів досудового розслідування з моменту повідомлення йому про підозру. Тому, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, а саме, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення у той час коли кримінальні провадження щодо нього за ч. 3 ст. 187, ч. 2 та ч. 3 ст. 289 КК України, перебувають на розгляді Тячівського та Хустського районних судів, що у свою чергу свідчить про його аморальність, зневажливе ставлення до уставлених норм поведінки в суспільстві, схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також про наявність ризику вчинення ним, будучи на волі, нового кримінального правопорушення. При цьому, зазначає, що слідчим суддею не дано належної оцінки доводам клопотання слідчого та доданим до нього доказам, що призвело до невідповідності викладених в ухвалі висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, поставити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника -адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази (документи) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема : протоколами допиту потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновком товарознавчої експертизи про вартість мотоцикла та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 17.12.2018 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КК України передбачений ч. 2 ст. 289 КК України злочин є тяжким, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

При цьому зі змісту ухвали вбачається, що в обґрунтування висновку про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя в ухвалі послався не лише на характер вчиненого злочину та тяжкість діяння у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , а і на дані про особу підозрюваного - раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність до нього претензій із боку потерпілого.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор також не вказував на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт цілодобово, буде недостатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує і те, що після постановлення слідчим суддею ухвали -14.01.2019, на наступний день 15.01.2019 прокурором було затверджено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні і такий скеровано до суду для розгляду, що прокурором апеляційна скарга подана 18.01.2019 - після завершення досудового розслідування, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово встановлений у межах строку досудового розслідування, до 19.02.2019.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що на момент розгляду апеляційної скарги досудове розслідування кримінального провадження завершене, що також підтвердили прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , надавши в судовому засіданні відповідні документи, у тому числі копію обвинувального акта щодо ОСОБА_6 ; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 січня 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: