Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/893/2019
УХВАЛА
Постановою слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 12.12.2018р. вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ст. 382 КК України в діях директора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради ОСОБА_7
11.02.2019р. директор ДП «Торжок» ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні представник ДП «Торжок» скаргу підтримала, пояснила, що той факт, що в ухвалі Центрального районного суду м. Миколаєва про надання тимчасового доступу некоректно зазначено назву реєстру, а саме пропущено одне слово, не є підставою до невиконання зазначеної ухвали. Окрім того, всі документи в паперовому вигляді ОСОБА_7 також не були надані, оскільки ОСОБА_5 так і не отримав належним чином оформлені, прошиті та пронумеровані реєстраційні справи об`єктів нерухомого майна, з чого випливає, що у ОСОБА_7 був прямий умисел на невиконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва.
Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, пояснила, що ОСОБА_7 правомірно не виконала ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва в частині надання тимчасового доступу до документів в електронному вигляді, що містяться в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, оскільки реєстру з назвою "Електронний реєстр прав власності на нерухоме майно" не існує. Всі оригінали та копії документів у паперовій формі, що знаходились у розпорядженні ЦНАП Миколаївської міської ради щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомості ОСОБА_7 надала ОСОБА_5 .
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження вважаю за необхідне в задоволенні скарги відмовити з наступних підстав.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що дійсно резолютивна частина в ухвалі слідчого судді викладена не коректно, не повно зазначена назва Реєстру, через що відмова ОСОБА_7 в доступі до електронного реєстру була законною.
Крім того, відповідно до ст. 166 КПК України єдиним наслідком не виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ, т.т. надання не всіх речей чи документів, є звернення з клопотанням та отримання дозволу на проведення обшуку.
Також враховується, що ОСОБА_5 був наданий тимчасовий доступ як потерпілому у кримінальному провадженні. Між тим ухвали слідчих суддів при постановленні вироку не мають преюдиціального значення, оскільки суд приймає рішення на підставі всіх наданих доказів, за аналогією ухвала слідчого судді при вирішенні питання щодо закриття кримінального провадження, також не має преюдиціального значення. За такого вважаю що вказаний тимчасовий доступ був наданий помилково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 160 ч. 1 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ст. 3, ч. 1. п.19 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 166 КПК України, у разі якщо дозвіл на проведення обшуку надано за клопотанням сторони захисту, слідчий суддя, суд доручає забезпечення його проведення слідчому, прокурору або органу Національної поліції за місцем проведення цих дій. Проведення обшуку здійснюється за участю особи, за клопотанням якої надано дозвіл на його проведення, згідно з положеннями цього Кодексу.
Аналіз вищевказаних норм, а саме той факт, що законодавець не передбачив можливість звернення потерпілого з клопотанням про проведення обшуку, у разі не надання всіх документів під час тимчасового доступу, свідчить про те, що потерпілий не має права на звернення з клопотанням про отримання тимчасового доступу та отримання тимчасового доступу не є тим випадком, що зазначений в ст. 3 ч.1 п.19 КПК України.
Дійсно вбачається, що в ході досудового розслідування не були допитані всі особи, що були причетні до здійснення тимчасового доступу та не встановлено які документи були надані, а які ні, однак з огляду на вище наведене, проведення комплексу всіх слідчих дій не є доцільним, не зможе змінити того, що ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ не містить в резолютивній частині формулювання "Зобов`язати", є процесуальним та не остаточним рішенням за не виконання якого передбачена процесуальна відповідальність у вигляді надання дозволу на проведення обшуку та не є тим рішенням, за не виконання якого передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
За такого слідчий цілком слушно закрив кримінальне провадження.
Керуючись ст. 306, 309, 376 ч.2 КПК України
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1