Справа № 744/608/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/69/19
Категорія - ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 20 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000101, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 20 квітня 2017 року за № 0000101 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_11 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України - повернуто прокурору для усунення недоліків.

Суд першої інстанції мотивував прийняте рішення тим, що обвинувальний акт належним чином не затверджений, оскільки підпис прокурора не скріплений печаткою, а також послався на те, що він не містить викладу точного та конкретного обвинувачення, щодо вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінального правопорушення, та вказав, що обвинувальний акт був вручений ОСОБА_10 та його захиснику не належним чином та не своєчасно. Крім того, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, суд вказав на не зазначення в ньому відомостей щодо потерпілого ОСОБА_12 , а також звернув увагу на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту, вимогам ст. 109 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду прокурор прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення місцевого суду винесене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору лише в тому випадку, коли порушення, які містяться в ньому перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, тобто, коли його форма і зміст не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Вказує, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України. Зокрема, посилання місцевого суду на відсутність точного, конкретного формулювання обвинувачення не є конструктивним, оскільки не містить конкретних вказівок на недоліки, а ґрунтується лише на загальних висловлюваннях.

Заслухавши доповідача, захисниківадвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, думку прокурорів про обґрунтованість доводів поданої ними апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Так, повертаючи обвинувальний акт прокурору місцевий суд послався на те, що підпис прокурора, яким був затверджений обвинувальний акт, не скріплений печаткою.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, який став однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він, при викладенні даного твердження, не обґрунтував його належним чином, та при цьому не послався на жоден нормативно-правовий акт, який би вказував на обов`язковість проставлення печатки в обвинувальному акті на підписі прокурора. Крім того, а ні діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, а ні будь-які інші законодавчі акти не містять вимоги, щодо скріплення печаткою підпису прокурора у обвинувальному акті.

Частиною 2 статті 291 КПК України встановлений вичерпний перелік відомостей, які повинні міститись в обвинувальному акті, а частиною 4 вказаної статті встановлений перелік документів, які до нього додаються.

Так, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, крім іншого, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім вищезазначеного, інших вимог щодо змісту обвинувального акту КПК України не встановлено.

На переконання колегії суддів, наведені в ухвалі суду висновки щодо невідповідності обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вимогам ст. 291 КПК України, не є підставами, у розумінні даної норми Закону, для повернення обвинувального акту прокурору.

При цьому, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки, як вбачається зі змісту обвинувального акту, в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та сформульовано обвинувачення.

Поряд з цим, як вбачається з оскаржуваної ухвали, посилаючись як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, на ту обставину, що в обвинувальному акті містяться неточності обвинувачення, яке полягає у тому, що в обвинувальному акті не вказано в чому полягав та як реалізовували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свій умисел, не встановлено мотиву та кінцевої мети, а також вини у формі умислу, та того, яким чином ОСОБА_10 використав свої посадові обов`язки для вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення (доказів) і надав цьому свої висновки, вийшовши, таким чином, за межі наданих суду повноважень на стадії підготовчого судового засідання, в той час як дотримуючись принципів об`єктивності, неупередженості, суд має досліджувати докази в ході судового розгляду.

Крім цього, судом першої інстанції необґрунтовано було повернуто прокурору обвинувальний акт, з тих підстав, що ОСОБА_10 не було вручено під розписку обвинувального акту, що спростовується наявною в матеріалах кримінального провадження розпискою про отримання ОСОБА_10 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а.к.п. 76), чеками, рекомендованими листами та описом цінних листів про направлення ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_13 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, яке було здійснено шляхом направлення рекомендованої кореспонденції 30 червня 2017 року в зв`язку з категоричною відмовою обвинуваченого від отримання вказаних процесуальних документів.

На думку колегії суддів, в даному випадку стороною обвинувачення було вжито всіх можливих процесуальних заходів, для належного вручення йому обвинувального акту та забезпечення вимог, передбачених ст. 136 КПК України.

Посилаючись на норму п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно якої обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), місцевий суд повернув обвинувальний акт прокурору з причин не зазначення відомостей щодо потерпілого ОСОБА_12 .

Однак, таке посилання суду першої інстанції не має під собою законних та обґрунтованих підстав, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з обвинувального акту, в якому зазначено, що в даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні, оскільки ОСОБА_12 в ньому має процесуальний статус заявника, а не потерпілого, так як йому внаслідок вчинення кримінального правопорушення не було завдано жодних збитків чи шкоди, як моральної так і матеріальної.

Крім того, твердження місцевого суду, яке стало ще однією з причин повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків стала невідповідність, на його думку, реєстру матеріалів досудового вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яке полягає у відсутності відомостей в ЄРДР про час проведення кількох процесуальних дій, що регулюється ст. 109 КПК України, на переконання колегії суддів не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства.

Так, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить імперативної норми щодо зазначення у ЄРДР всіх, без виключення, відомостей щодо слідчих і процесуальних дій та заходів забезпечення кримінального провадження, які були проведені під час досудового розслідування, натомість підставами для повернення обвинувального акту є лише невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, а тому посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішення на порушення норм ст. 109 КПК України є безпідставними.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту.

За таких обставин, з врахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що при прийнятті рішення щодо повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , судом були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст. 412 КПК України), що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в місцевому суді зі стадії підготовчого судового засідання, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 - задовольнити, а ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 20 квітня 2017 року за № 0000101 по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4