Справа180/1/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000054 від 17.04.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який одружений, не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа №2-300/07, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 18.10.2007 року відповідно до рішення Марганецького міського суду від 25.09.2007 року, зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері ОСОБА_10 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.07.2007 року до повноліття дітей.

Однак, будучі усвідомленим про необхідність сплачувати аліменти на утримання дітей, незважаючи на попередження державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, протягом тривалого часу, з 01.05.2011 року по 31.12.2012 року та в період з 01.03.2013 року по 30.04.2018 року, обвинувачений ОСОБА_3 умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надавав, будь-яких заходів по сплаті заборгованості не вживав, на неодноразові попередження державного виконавця про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів не реагував, про отримання доходу державного виконавця не повідомляв.

В результаті тривалого ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, за вищезазначений період, що складає 6 років 7 місяців, утворилась заборгованість з виплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яка складає 93786,63 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини, вказані вище та пояснив, що не було коштів і тому у зазначений період часу він не сплачував аліменти. На даний час він намагається регулярно перераховувати кошти на утримання дітей, в міру фінансових можливостей. Просить суд суворо не карати обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в 2011 році обвинувачений після звільнення з ПАТ «МГЗК» перестав сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. З даного приводу вона неодноразово зверталася до нього, але заборгованість він не погашав і аліменти не сплачував, хоча в той час їздив на заробітки до РФ. Вона зверталася до державного виконавця з проханням вирішити питання щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності, потім написала заяву до правоохоронних органів. З травня 2018 року він регулярно сплачує кошти на утримання дітей в розмірі 1000 грн.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 повідомлений про наявність виконавчого документу та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, з 01.05.2011 року по 31.12.2012 року та в період з 01.03.2013 року по 30.04.2018 року аліменти не сплачував, заборгованість за цей період складає 93786,63 грн., йому неодноразово направлялися виклики до ВДВС, але він не з`являвся, про доходи не повідомляв.

Судом досліджені письмові докази.

Так, відповідно до виконавчого листа №2-300/07, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 18.10.2007 року, ОСОБА_3 зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері ОСОБА_10 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.07.2007 року до повноліття дітей.

10.04.2014 року ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, згідно розписки.

Згідно довідки державного виконавця державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції від 11.05.2018 року, заборгованість по аліментам за виконавчим листом №2-300/07 за період часу з 01.05.2011 року по 31.12.2012 року та за період з 01.03.2013 року по 30.04.2018 року становить 93786,63 грн.

Суд вважає дані докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони отримані у передбачений КПК України спосіб, підтверджують та доповнюють один одного та узгоджуються між собою.

Враховуючи тривалий час ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, продовження ухилення після звернень потерпілої про необхідність виконання свого обов`язку, обізнаність про можливість відповідальності, приховування доходу, отриманого за результатом праці в РФ, що підтверджується поясненнями потерпілої, обвинуваченого та інформацією першого заступника начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ОСОБА_12 про перетин ОСОБА_3 кордону України в 2013 та 2015 роках, ненадання іншої допомоги дітям, суд вважає, що ухилення обвинуваченого від сплати аліментів має злісний характер.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він посягнув на особисті права і свободи людини та громадянина, скоїв злочин невеликої тяжкості, суспільна небезпечність якого полягає в тому, що він грубо порушує обов`язки, які покладаються на батьків Конституцією України та сімейним законодавством, і посягає на нормальний розвиток і здоров`я дітей.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, має іншу сім`ю і малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи ступень тяжкості, обставини вчинення злочину, а також його суспільну небезпечність, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у вигляді обмеження волі.
Але, враховуючи особу обвинуваченого, який визнав свою провину та кається у вчиненому, вживає заходи щодо сплати аліментів, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після оголошення.

Суддя: ОСОБА_1