Справа № 760/5988/19
Провадження 1-кс/760/5804/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід ОСОБА_3 у справі №760/5988/19 ( провадженні №1-кс/760/5804/19), -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 перебуває клопотання детектива ОСОБА_4 про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001985 від 20.06.2017, зокрема ОСОБА_5 .
Суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід із тих підстав, що ОСОБА_5 є суддею Подільського районного суду м. Києва, з якою вона має дружні стосунки.
Тому, на підставі ч.1 ст. 75 КПК суддею ОСОБА_3 заявлено собі самовідвід.
У судове засідання сторони не з`явилась, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.
У ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Так, суддею ОСОБА_3 вказано, що вона має дружні стосунки із ОСОБА_5 , що може викликати сумніви у її неупередженості вплинути на об`єктивність прийняття нею рішення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №760/5988/19 ( провадженні №1-кс/760/5804/19).
Керуючись статтями 35, 75, 76, 80, 81, 135 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Заяву судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід у справі №760/5988/19 ( провадженні №1-кс/760/5804/19) - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя