Справа № 362/2850/16-к
Провадження № 1-в/362/442/18
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2018 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
інспектора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області подання Васильківського міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про скасування звільнення засудженого від призначеного судом покарання та направлення особи для відбування покарання призначеного вироком суду,

В С Т А Н О В И В:

Васильківський МВФ ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням, в якому просить скасувати звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та направити його для відбування покарання призначеного вироком суду.
Подання мотивоване тим, що засуджений багаторазово не прибув без поважних причин до органу пробації для реєстрації.
Інспектор і прокурор в судовому засіданні підтримали подання та просили його задовольнити.
Засуджений був повідомлений про розгляд подання належним чином, в судове засідання не з`явився без поважних причин.
Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали особової справи засудженого № 52/17, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням; іспитовий строк встановлений тривалістю в 2 роки.
Згідно із ст. 76 КК України на засудженого було покладено обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Інспекцією 25.05.2017 року засудженого взято на облік (а.о.с. 20, 21).
07.07.2017 року засудженого було ознайомлено з порядком і умовами іспитового строку, з обов`язками, покладеними на нього судом, а також під розписку повідомлено про відповідальність за невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду (а.о.с. 28).
Постановою від 07.07.2017 року і потім від 04.12.2017 року засудженому було встановлено і змінено дні явки для реєстрації (а.о.с. 31, 50).
Згідно із частиною третьою статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Так, з листків реєстрації вбачається, що засуджений загалом сім із двадцяти семи разів не з`являвся до інспекції для реєстрації (а.о.с. 32, 90).
При цьому, лише одна із семи неявок на реєстрацію, а саме: 20.11.2017 року є поважною та підтверджується відповідним документом лікувального закладу (а.о.с. 46, 77).
Усі інші причини неприбуття засудженого для реєстрації суд вважає такими, що не мають поважних причин, оскільки вони не підтверджені будь-якими об`єктивними, достовірними та належними доказами.
У зв`язку з цим засуджений отримав три попередження про направлення до суду матеріалів для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання в разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків (а.о.с. 49, 55, 95).
Будь-яких доказів поважності причин неявки засудженого до органу пробації для реєстрації, ним надано не було.
Судом не встановлено фактів несвоєчасного одержання засудженим запрошення, його хвороби та інших обставин, що фактично позбавляли його можливості своєчасно прибути до інспекції для реєстрації та які документально підтверджені.
Така поведінка засудженого, на переконання суду свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Отже, засуджений не виконує обов`язки покладені на нього судом.
Відповідно до частини другої статті 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, тобто не бажає стати на шлях виправлення, подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню, у зв`язку з чим слід направити засудженого для відбування призначеного покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 3 ст. 164 КВК України,
У Х В А Л И В:
Подання задовольнити.
Скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2017 року.
Затримати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2017 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання.
Виконання ухвали доручити Васильківському ВП ГУ НП України в Київській області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий