Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/5999/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2019 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень Житомирської області кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Коростень, Житомирської області, українка, громадянка України, освіта середня, не працююча, не депутат, не інвалід, на утриманні має трьох малолітніх осіб, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 19.03.2018 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу 595 гривень, 16.08.2018 року замінено за несплату штрафу за вироком Коростенського міськрайонного суду від 19.02.2018 року у розмірі 595 грн., покарання у виді громадських робіт на строк 35 годин,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2018 року ОСОБА_4 , замінено несплату суми штрафу за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.02.2018 року у розмірі 595 гривень, що становить 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, покаранням у виді громадських робіт на строк 35 годин.
11.10.2018 року до Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області з Коростенського міськрайонного суду надійшло рішення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке цього ж дня було прийнято до виконання та заведено особову справу №46/2018. 11.10.2018 року працівником Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 було особисто ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, були роз`яснені правові насідки, які настають у випадку ухилення від відбуття призначеного покарання згідно ч.2 ст. 389 КК України, про що засудженою власноруч було складено відповідну підписку та було направлено відбувати покарання встановлених судом 35 годин громадських робіт до Комунального виробничо-господарського підприємства (КВГП) м. Коростень з 17.10.2018 року.
18.10.2018 року з Комунального виробничо-господарського підприємства м. Коростень надійшла довідка від за вих. №849 від 18.10.2018 року про те, що засуджена ОСОБА_4 на відбуття громадських робіт не з`явилась. У зв`язку з цим засудженій був надісланий виклик на 26.10.2018 року для явки До Коростенського міськрайонного відділу та з`ясування причин не виходу на відбуття громадських робіт. 26.10.2018 року за викликом до Коростенського МРВ ОСОБА_4 не з`явилась, причини неявки не повідомила.
29.10.2018 року працівником Коростенського МРВ була здійснена перевірка за місцем проживання засудженої, на момент перевірки ОСОБА_4 була вдома. Із засудженою була проведена бесіда та попереджена, що у разі продовження ухилення від відбування даного покарання її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності на підстави ч.2 ст.389 КК України. Незважаючи на проведену роз`яснювальну та профілактичну роботу із засудженою ОСОБА_4 , вона свідомо продовжує ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт та не виходити на відбуття громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_4 , ігноруючи покладені на неї обов`язки по відбуванню покарання у виді 35 годин громадських робіт, умисно порушила порядок та умови відбування даного покарання, злісно ухиляється від його відбування, і призначені судом 35 годин громадських робіт протягом встановленого строку не відпрацювала жодної години без поважних на те причин.
Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 скоїла злочин передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.
Допитана в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, підтвердила факт і обставини вчинення злочину, ствердила, що не змогла відбувати громадські роботи, оскільки погано себе почувала.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України - як ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної,її вік, посередню характеристику, щире розкаяння, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, утримання малолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини обвинуваченою, щире каяття у вчиненому, утримання малолітніх дітей, молодий вік, те, що вона на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України по матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Згідно ч.1ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі,/ встановленої в санкції статті, або перейти до іншого більш м"якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті особливої частини цього Кодексу. А тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченій основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за дане кримінальне правопорушення, не пов"язане із позбавленням волі, застосувавши ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових злочинів.
Виключними обставинами суд визнає утримання трьох малолітніх дітей, щире каяття, збіг складних сімейних обставин.
У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Скоєним злочином збитків не заподіяно. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід судом не обирається.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 368, 370 - 371 , 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити покарання із застосуванням ст.69ч.1 КК України у виді 680 (шістсот вісімдесят) гривень .
Речові докази:

- документи особової справи №46/2018 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучена в ході тимчасового доступу 18.12.2018 року на 38 аркушах у пронумерованому та прошитому стані, які знаходяться на відповідальному зберіганні в Коростенському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, їх завірені копії - залишити в Коростенському МРВ філії ДУ "Центр пробації" .
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору . Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1