Справа № 387/639/18
Номер провадження 1-кп/404/632/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000386 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.01.2018 року вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі та на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 03.04.2018 року вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 12.09.2018 року вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.357 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

19.06.2018 року близько 15 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном особи похилого віку, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), поєднаного з проникненням у житло, прибув до домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить та в якому самостійно проживає ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи при собі сумку чорного кольору та робочі рукавиці чорного кольору, які він підготував заздалегідь за невстановлених органом досудового розслідування обставин, шляхом вільного доступу проник до житлового приміщення ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де вчинив відносно потерпілої раптовий напад. Діючи під час нападу із раніше вказаним умислом з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , враховуючи стресовий стан та похилий вік потерпілої, ОСОБА_5 , зважаючи на свою фізичну перевагу, тримаючи ОСОБА_8 за руки, затягнув її в приміщення спальні, де здійснюючи фізичний вплив на останню, висловлюючи погрози застосування насильства, демонструючи ніж, який взяв зі столу в будинку потерпілої, почав вимагати грошові кошти та інші цінні речі.

ОСОБА_8 , сприймаючи погрози застосування насильства реальною небезпекою для її життя та здоров`я, на вимогу видати грошові кошти та інші цінності, надала ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3600 грн., та, крім цього, ОСОБА_5 заволодів під час нападу належними потерпілій мобільним телефоном марки «Sigma Mobile Comfort 50 senior» вартістю 424 грн., значками часів СРСР та жіночим годинником у несправному стані, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Крім цього ОСОБА_5 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 під час вказаного розбійного нападу 19.06.2018 року заволодів банківською платіжною карткою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 як офіційним документом з пін-кодом до неї, що перебувала в користуванні ОСОБА_8 у її житлі та зареєстрована на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , яку одразу цього ж дня використав, пов`язавши її в налаштуваннях із номером свого мобільного телефону та із даної картки оформив два миттєвих кредити на 15600 грн. та 3120 грн.

Раніше вказаними грошовими коштами та речами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4024 грн. та потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 18720 грн.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникнення у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, та викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та показав суду, що 19 червня 2018 року приблизно о 15 год. 00 хв. він з метою проникнення до житла та заволодіння чужим майном, переліз через паркан та проник до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , яка у цей час стояла на порозі будинку біля дверей.

Він зайшов до будинку через відчинені двері, взяв потерпілу під руки та завів до кухні, посадив і почав вимагати грошові кошти, усно погрожуючи тим, що буде бити її та вбивати. Вона одразу не хотіла говорити, де лежать у неї грошові кошти і він почав їх шукати сам, переривши всі речі. Потім він взяв ніж, який лежав у потерпілої на столі, і підніс його до її підборіддя, намагаючись її таким чином налякати, щоб вона віддала гроші. Надалі він відвів потерпілу в іншу кімнату, посадив і почав запитувати, де у неї лежать грошові кошти, сказав, що «йому немає чого втрачати».

У подальшому з будинку потерпілої він під час нападу забрав мобільний телефон, який лежав на столі, гроші, банківську картку з пін-кодом, годинник і кулон. Він пішов до банкомату і зняв з банківської картки кредитні кошти, які витратив на власні потреби. З собою він мав сумку та рукавиці. Повністю визнає цивільні позови потерпілих, вказує, що розкаюється у вчиненому.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.357 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила суду, що 19 червня 2018 року приблизно о 15 год. 00 хв. вона зайшла до свого будинку по АДРЕСА_2 та почула собаку, стукнули двері, які вона зачинила, і вона побачила обвинуваченого ОСОБА_5 , який заліз в будинок. Обвинувачений почав вимагати гроші, бити її в голову руками, від чого вона впала, вдарившись об чавунну плиту. Він затягнув її з коридору до хати, повідомив, що вб`є її, почав викидати речі з комоду та інших поличок. У той час, як ОСОБА_5 тягнув її через поріг, вона вдарилися та втратила свідомість.

Коли вона прийшла до тями, то обвинувачений знову почав бити її по голові. Вона сказала, що віддасть йому всі гроші, отриману нещодавно пенсію, але ОСОБА_5 потягнув її в спальню, де, вимагаючи гроші, кинув на ліжко та почав душити. Вона вже відчувала як у неї не вистачає дихання та у подальшому ОСОБА_5 схопив у кімнаті ніж, яким вона чистила картоплю, та наніс їй ножові поранення в область шиї. Вона йому відповідала, що більше грошей в неї немає. Під час нападу обвинувачений забрав у неї з будинку грошові кошти в сумі 3600 грн., мобільний телефон, банківську картку та код її доньки ОСОБА_9 , значки часів СРСР та жіночий годинник, а вона дійшла до сусідів, розповівши їм про напад, які викликали поліцейських.

Обвинуваченого вона раніше не знала і ніколи додому до себе не запрошувала, до будинку він проник в той час, коли вона зачинила двері, які відштовхнув обвинувачений, оскільки вона не встигла закрити їх на замок. ОСОБА_5 під час нападу погрожував їй вбивством та на його руках були рукавиці. Підтримує доводи, які викладені в цивільному позові про стягнення з обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди 100000 грн., оскільки у зв`язку із вчиненням злочину вона переживає значні душевні страждання;

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , згідно з якими її мати потерпіла ОСОБА_8 проживає самостійно по АДРЕСА_2 , а вона проживає у м.Білгород-Дністровському Одеської області. Вона допомагає своїй матері та залишила їй свою банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», номер якої зазначено в обвинуваченні, на яку за необхідності переводила грошові кошти.

19 червня 2018 року їй зателефонував сусід матері та повідомив про злочин, а також про те, що зі слів ОСОБА_5 , якого було затримано, відомо про зняття великої суми грошей з її банківської картки. Цього ж дня вона намагалась зайти в платіжну систему «Приват 24», але зробити цього не змогла, дізнавшись, що відносно її банківської картки змінений мобільний телефон. За допомогою спеціалістів банку вона змогла відновити свою банківську карту і тоді вона побачила, що з даної картки були зняті кредитні кошти шляхом оформлення кредитів, розмір яких викладений в обвинуваченні. Про всі події, які сталися з її мамою ОСОБА_8 , вона дізналась спочатку від сусідів, а потім вже зі слів матері, коли приїхала до неї.

Також вона підтверджує, що її мама ОСОБА_8 мала у власності те майно, яким під час нападу заволодів ОСОБА_5 . Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на суму 50000 грн. вона підтримує в повному обсязі, що пов`язано із душевними хвилюваннями, які вона пережила у зв`язку із вчиненням злочину;

- заявою потерпілої ОСОБА_8 про вчинення на неї розбійного нападу та заволодіння її майном невідомим чоловіком за місцем її проживання 19.06.2018 року близько 15 год. 00 хв. (т.1 а.п.84);

- протоколом огляду місця події від 19.06.2018 року із фототаблицею, під час якого за участю потерпілої ОСОБА_8 встановлено та оглянуто місце вчинення злочину: будинок АДРЕСА_2 , де виявлено порушену обстановку та розкидані речі (т.1 а.п.86-98);

- протоколом огляду місця події від 19.06.2018 року із фототаблицею, під час якого проведено огляд частини автодороги сполученням с. П. Брід м. Помічна, м.Новоукраїнка, приблизно в 200 метрах від Якимівського залізничного перехрестя, де на узбіччі дороги виявлено автомобіль «ВАЗ-2111», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , поруч із яким виявлено ОСОБА_5 , який добровільно видав поліцейським кошти в сумі 6300 грн. та мобільний телефон «Sigma», які оглянуто згідно з протоколами огляду предметів та визнано речовими доказами (т.1 а.п.99-103, 120, 123);

- протоколом огляду місця події від 19.06.2018 року із фототаблицею, під час якого за участю ОСОБА_5 оглянуто колію для відстою вагонів Бахмачського парку, розташовану паралельно до вулиці Перемоги у м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, де навпроти електроопори №2 знаходиться вагон №24434420, на який вказав ОСОБА_5 , зазначивши, що саме в цей вагон він закинув ніж, що забрав з домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 , та яким погрожував останній. Усередині вагону виявлено та вилучено кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, який оглянуто згідно з протоколом огляду предметів від 21.06.2018 року та визнано речовим доказом, а також виявлено та вилучено 4 значки часів СРСР та жіночий годинник, не працюючий, які оглянуто згідно з протоколом огляду предметів від 21.06.2018 року (т.1 а.п.104-108, 121-122, 124-125);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.06.2018 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 19.06.2018 року вчинила відносно неї розбійний напад за місцем її проживання (т.1 а.п.109-111);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого він показав домоволодіння, де проживала потерпіла ОСОБА_8 , до якого він проник, де вчинив розбійний напад (т.1 а.п.112-114);

- висновком експерта №608 від 17.07.2018 року, відповідно до якого визначено та підтверджено ринкову вартість мобільного телефону марки «Sigma Mobile Comfort 50 senior», яким заволодів обвинувачений на момент вчинення злочину в розмірі 424 грн. (т.1 а.п.115-118);

- довідкою Добровеличківської центральної районної лікарні від 10.07.2018 року, згідно з якою ОСОБА_8 зверталася за медичною допомогою 21.06.2018 року до лікарні, де їй був встановлений діагноз: гематоми та садні рани голови, різано-садні рани в ділянці шиї, забій правого плечового суглобу, - у зв`язку із чим їй призначалося амбулаторне лікування (т.1 а.п.119);

- довідками АТ КБ «Приватбанк» та даними системи Приват24, що підтверджують факт оформлення кредитів 19.06.2018 року на ім`я ОСОБА_9 на суми 3120 грн. та 15600 грн. (т.1 а.п.126-129).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні:

- нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням у житло, кваліфікуючи вказані дії за ч.3 ст.187 КК України;

- викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфікуючи вказані дії за ч.1 ст.357 КК України.

При цьому суд вважає безпідставною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.187 КК України за ознакою «повторності», оскільки положення статті 187 КК України не містять такої кваліфікуючої ознаки, а обвинувачений ОСОБА_5 також не є особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм. Тому суд виключає як безпідставну ознаку «повторності», вказану в обвинуваченні ОСОБА_5 при кваліфікації його дій за ч.3 ст.187 КК України.

Також, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Зважаючи на показання обвинуваченого та твердження, викладені в обвинувальному акті, досліджені докази, суд вважає також недоведеним кваліфікуючу ознаку «застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою)» під час вчинення злочину.

Так, у пункті 9 Постанови №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що під небезпечним для життя чи здоров`я насильством розуміється умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Формулювання висунутого ОСОБА_5 обвинувачення не містить жодних тверджень про вчинення ним дій, які зазначені раніше, які можуть бути розцінені судом як саме застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 під час нападу. У обвинуваченні не вказано жодних тілесних ушкоджень, які були заподіяні ОСОБА_8 під час нападу, не зазначено безпосередньо і про інші обставини, такі як втрата потерпілою свідомості, придушення за шию, мордування, застосування спеціальних предметів обвинуваченим стосовно потерпілої, за допомогою якого вчинялося насильство (а не погрози ними).

У кримінальному провадженні, незважаючи на вимоги п.2 ч.2 ст.242 КПК України, сторона обвинувачення з клопотанням до слідчого судді для проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не зверталася.

Таким чином, зважаючи на те, що у фактичних обставинах вчинення розбійного нападу, викладених у обвинувальному акті, не наведено та не поставлено в провину ОСОБА_5 вчинення конкретних дій, які вказують на застосування ним насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , оскільки кримінальне провадження розглядається в межах висунутого обвинувачення, суд вважає не доведеним та виключає «застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу» як кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Також, у зв`язку із розглядом кримінального провадження із дотриманням вимог ч.1 ст.377 КПК України, суд враховує показання потерпілої ОСОБА_8 про обставини та спосіб застосування до неї насилля як такі, що доводять вчинення нападу на неї із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

При цьому, обставини, встановлені судом, характер та ступень фізичного насилля, застосованого під час нападу, який був підкріплений погрозами вбивства, у ході якого як спеціальне знаряддя був використаний ніж, безумовно вказують на те що, погрози, які були здійснені з використанням ножа, сприймалися потерпілою, яка є особою похилого віку, тільки як небезпечні для її життя та здоров`я.

Суд не вбачає жодних підстав ставити під сумнів показання потерпілої ОСОБА_8 , які логічні та послідовні впродовж кримінального провадження як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, узгоджуються з сукупністю інших, раніше вказаних доказів та фактично не оспорюються стороною захисту в частині погроз застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, під час вчинення нападу (розбою), а також незаконного проникнення обвинуваченим під час вчинення розбою до її житла.

З показань потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що до події із обвинуваченим вона раніше не була знайома, жодних стосунків з ним не підтримувала, під час судового розгляду не встановлено жодної зацікавленості потерпілої для обмови обвинуваченого у вчиненні злочину, а тому її показання визнаються судом як достовірні.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів у кримінальному провадженні, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінального провадження, та вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.357 КК України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив закінчений умисний тяжкий злочин та закінчений умисний злочин невеликої тяжкості.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, осудний, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його молодий вік, а також те, що він повністю визнав провину у вчиненні злочинів, активно сприяв розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину стосовно особи похилого віку.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який офіційною працею не займається, раніше неодноразово судимий, вчинив умисні злочини, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_5 у разі призначення йому покарання в межах санкцій ч.3 ст.187, ч.1 ст. 357 КК України у виді позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, та обмеження волі відповідно, остаточний розмір якого визначає із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства. Підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлені.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 засуджений вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2018 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.187, ч.1 ст.357 КК України, вчинені до постановлення попереднього вироку, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_5 із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України. Покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі фактично відбувалося обвинуваченим з 12.09.2018 року в той час, коли він вже тримався під вартою у цьому кримінальному провадженні, тому строк відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з 19.06.2018 року.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Відтак, до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з останнього 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином (т.1 а.п.39-40) та цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з останнього 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином (т. 1 а.п.41-43), які визнав обвинувачений, суд керуються наступним.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідного до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення та порушенням нормального ритму життя потерпілих внаслідок цього, що і фактично пояснили потерпілі в суді, вказавши, що після події зазнали стресу та переживають додаткові хвилювання.

При цьому, зважаючи на характер і тяжкість вчинених стосовно кожної з потерпілих посягань і їх наслідків, які вплинули на глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, порушені загальноприйняті моральні принципи, із врахуванням принципів розумності і виваженості, суд вважає, що справедливим та доведеним наданими доказами з огляду на всі істотні обставини справи буде часткове задоволення позовних вимог потерпілих, згідно з якими необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненими кримінальними правопорушеннями моральної шкоди в розмірі 50000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_8 та в розмірі 10000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, враховуючи те, що у обвинуваченого під час огляду місця події вилучено грошові кошти через незначний проміжок часу після вчинення злочину, пов`язаного із їх заволодінням, тому вони підлягають поверненню потерпілим як власникам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2018 року, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_5 , визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

До строку призначеного покарання зарахувати покарання, яке частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2018 року та строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні, обраховуючи ОСОБА_5 строк відбування покарання з 19.06.2018 року.

Запобіжним заходом ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 572 грн. 00 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон «Sigma Mobile Comfort 50 senior», значки, жіночий годинник - залишити потерпілій ОСОБА_8 ;

- кухонний ніж знищити;

- грошові кошти в сумі 3600 грн. повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- грошові кошти в сумі 2700 грн. повернути потерпілій ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3