Справа № 314/3477/18
Провадження № 1-кп/314/315/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальні провадження № 0000578 від 20.06.2018 року та № 00000565 від 19.06.2018 року стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки ризики, враховані при обранні слідчим суддею строку даного запобіжного заходу, існують і на теперішній час.
Також, прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних, середньої тяжкості кримінальних правопорушень, покарання за які передбачено у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 13.03.2018 року умовно-достроково був звільнений з місця відбування покарання з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 15 днів.
Відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на свідків та потерпілих;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, заявлені ризики не зменшились та не виправдовують тримання ОСОБА_3 під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів, доданих до обвинувального акта та клопотання прокурора, ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.07.2018 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 05.09.2018 року продовжено строком на шістдесят днів, кінцевим днем визначено 04.11.2018 року.
Таким чином, на теперішній час спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованих йому злочинів та відсутності підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу, приходить до висновку, що існують достатні підстави продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на 60 днів - тобто до 02 січня 2019 року включно.
Суд вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризик що є реальним та дійсним.
На даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжному заході у виді тримання під вартою минула.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в подальшому належить утримувати під вартою, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені відповідними ухвалами слідчого судді та суду з цього приводу не минули, тому з урахуванням наведеного доцільним є продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 02 січня 2019 року включно.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_3 , тому клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заявлене прокурором, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.331 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.09.2018 року.
Строк рахувати з 04.11.2018 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 02.01.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
01.11.2018