Провадження № 1кп/201/350/2019
УХВАЛА
26 лютого 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002181 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_6

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілої ОСОБА_12

перекладача ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України відносно яких обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи те, що строки тримання під вартою закінчуються, судом поставлено питання про доцільність продовження цих строків.

Водночас захисниками обвинуваченого ОСОБА_5 на адресу суду направлено клопотання про зміну запобіжного заходу їх підзахисному з тих підстав, що вина обвинуваченого не підтверджується жодним належним доказом, а позиція прокурора побудована на суперечливих даних, а тому числі і про особу потерпілої, яка неодноразово судима. Жодних ризиків, визначених КПК України, на сьогоднішній день не існує, а сама лише тяжкість висунутого обвинувачення не може бути підставою для обрання такого суворого запобіжного заходу. Отже захисники просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити строки триманні під вартою обвинувачених оскільки ризики, які були встановлені судом у попередній ухвалі не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники заперечували проти думки прокурора та підтримали своє клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти думки прокурора, посилались на те, що жодних доказів наявності ризику не доведено і просили змінити запобіжний захід на домашній арешт. Захисник звернув увагу суду на те, що прокурором не вручено стороні захисту клопотання про продовження строків триманні під вартою.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який має постійне місце проживання, має дитину на утриманні, не працевлаштуваний, також суд враховує його попередню репутацію, який в даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів в інших провадженнях, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке являється особливо тяжким, факт перебування обвинуваченого у розшуку в іншому кримінальному провадженні, що в своїй сукупності говорить про необхідність продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України, так як на сьогоднішній день не відпав ризик визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі, може намагатись переховуватись від суду, що вже було вчинено ним в іншому провадженні і більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити нівелювання цього ризику.

Посилання захисників на відсутність доказів вини ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину суд не може оцінити, так як на цій стадії судового розгляду не наділений такими повноваженнями.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, заслухавши учасників процесу, суд враховує міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який має постійне місце проживання, відсутність офіційного працевлаштування, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке являється особливо тяжким, а також його попередню репутацію, який судимий, що в своїй сукупності говорить про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України, так як на сьогоднішній день не відпав ризик визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі, може намагатись переховуватись від суду і більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити нівелювання цього ризику.

Посилання захисника на те, що прокурором не вручено клопотання про продовження строків тримання під вартою не може бути прийняте до уваги так як таке клопотання в даному судовому засіданні не розглядається.

Враховуючи що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину з застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 25 квітня 2019 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 25 квітня 2019 року.

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3