Справа № 199/3566/19
ВИРОК
іменем України
2019 року травня місяця 08 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000051 від 18.03.2019, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро (Дніпропетровськ), громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, одруженої, яка має неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 13.11.2017 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимою, на шлях виправлення не стала, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинила умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 13.01.2019 приблизно о 21-00 годині знаходилась на кухні у кв. АДРЕСА_3 , де відпочивала у компанії ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Перебуваючи у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_3 зайшла до вітальної кімнати, де побачила на столі мобільний телефон моделі «Doodge х20», а також дві флеш-карти, які належить потерпілій ОСОБА_9 , і в цей час у ОСОБА_12 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: зазначеного вище мобільного телефону та двох флеш-карт.

13.01.2019 приблизно о 21-10 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у зазначеній вище кімнаті за вищевказаною адресою, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, шляхом вільного доступу, викрала зі столу зазначений вище мобільний телефон моделі «Doodge х20», імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та дві флеш карти, які для потерпілої ОСОБА_9 не становлять матеріальної цінності, після чого сховала викрадене до кишень своїх джинсів.

Далі, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі зазначене майно, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1 457,10 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнала в повному обсязі, заявила про щиросердне каяття у вчиненому і пояснила, що дійсно вона при вищевикладених обставинах, місці і часу, а саме ввечері 13.01.2019 разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_10 прибули до знайомих останнього, які проживають за адресою: АДРЕСА_4 . Знаходячись на кухні квартири за вказаною адресою, вона з цивільним чоловіком відпочивали у компанії ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Вони були в стані алкогольного сп`яніння. Вийшовши з кухні, у вітальні побачила мобільний телефон «Doodge х20» та дві флеш-карти, які вирішила викрасти, поки ніхто не бачить. Зазначене майно сховала до карману своїх джинсів. Після того, як з чоловіком пішли з квартири, вона заклала телефон та одну флеш-карту до ломбарду, а іншу флеш-карту продала. Отримані кошти витратила на свої потерби. Викрадене майно не повернула, шкоду не відшкодувала. Просила суд суворо не карати.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, її вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

-показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_11 ввечері 13.01.2019 зустрілись із ОСОБА_10 , який був з раніше невідомою їй ОСОБА_3 , та запросили їх додому випити кави. Останні вже були в нетверезому стані. Вони всі сиділи на кухні їх квартири за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 вийшла до вбиральні, і деякий час була відсутня на кухні, оскільки курила на балконі. Пізніше ОСОБА_10 та ОСОБА_3 пішли додому. Як вони пішли, вона помітила відсутність мобільного телефону «Doodge х20» та двох флеш-карт. Вона з чоловіком одразу зрозуміли, що ці речі викрала ОСОБА_3 . Вони знайшли ОСОБА_10 та питали в нього місцезнаходження його цивільної дружини, він їх водив по вулицях, шукаючи свою цивільну дружину. Зателефонувавши на викрадений телефон, вони почули голос ОСОБА_3 , просили повернути телефон, але остання тільки сміялась. Після чого вона звернулись до органів поліції. На теперішній час їй не повернуто телефон та флеш-карти, шкода не відшкодована. Покарання просила призначити на розсуд суду;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2019, відповідно до якої ОСОБА_9 просить правоохоронні органи прийняти заходи до маловідомих осіб, які таємно шляхом вільного доступу здійснили крадіжку особистого майна, що мало місце 13.01.2019 за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 63/10;

-протоколом огляду від 14.01.2019, згідно якого оглянуто квартиру АДРЕСА_3 ;

-висновком експерта № 1930-19 від 19.04.2019, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Doodge х20» чорного кольору, придбаного в квітні 2018 року, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто на 13.01.2019, складала 1 457,10 грн;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2019, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на фотознімку №2 впізнала особу, яка 13.01.2019 та 14.01.2019 закладала до ломбарду телефон та флеш-картку. На фото №2 зображена ОСОБА_3 .

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних у суді обвинуваченої ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_9 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнала, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, скоїла кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, станом на 06.05.2019 не виконала покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017, в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська розглядається цивільний позов про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітні дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наявність матеріальних претензій до обвинуваченої у потерпілої, думку потерпілої.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченої до обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України.

Обставиною, яке обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.

Крім того суд відносить вчинення злочину обвинуваченою ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння до обставин, що обтяжують покарання останній, оскільки згідно Постанови Верховного суду України від 15.03.2018 по справі №372/2291/16-к, не виключена можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду на стан сп`яніння. Виходячи з показів потерпілої ОСОБА_9 та самої обвинуваченої ОСОБА_3 , які вказали, що остання вчинила злочин в нетверезому стані, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 в момент вчинення злочину знаходилась в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілої, обвинуваченої, яка просила суд суворо не карати, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій, дані про її особу, та вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст.ст. 71,72 КК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових злочинів, а призначення більш м`якого виду покарання не зможе забезпечити таку мету.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи № 1930-19 від 19.04.2019, в сумі 314,00 гривень.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців та штрафу у розмірі 850 гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017, яким ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, та яким останній призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 314,00 гривень(висновок № 1930-19 від 19.04.2019 Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз МЮУ, ).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

08.05.2019