Справа № 592/31/19
Провадження №1-кп/592/341/19

УХВАЛА
19 березня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білани, Білопільського району, Сумської області, гр-на України, українця, не одруженого, але пребуваючого у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за місцем своєї реєстрації та за місцем мешкання цивільної дружини за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

13.11.2012 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до громадських робіт строком на 80 годин;

11.04.2013 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.2 ст.190, 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці. Звільнився 23.06.2014 року на підставі ст.7 Закону України «Про амністію» у 2014 році»;

04.12.2014 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч.1 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців. Звільнився 15.08.2018 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, яке мотивував тим, що ОСОБА_5 на даний час обвинувачується у вчиненні двох грабежів, які вчинив маючи незняті і непогашені судимості, тому на думку прокурора перебуваючи на свободі обвинувачений стане ухилятись від суду, незаконно буде впливати на потерпілих та зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ще до розгляду клопотання сам повідомив, що згоден на продовження строку тримання його під вартою, просив розглянути клопотання без його участі, після чого почав порушувати порядок у судовому засіданні, висловлюючись нецензурно на адресу головуючого судді ОСОБА_1 .

Захисник зазначила, що її позиція не може йти в розріз з думкою її підзахисного, тому клопотання підтримала.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, а також пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ухвалою суду від 29.01.2019 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 був продовжений до 29.03.2019 року включно за наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження або не продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати чи не зменшились раніше заявлені ризики або чи не з`явились нові ризики.
Вирішуючи дане питання суд також враховує практику ЄСПЛ висловлену у своєму Рішенні від 12.02.2015 року у справі Подвезько проти України (заява № 74297/11) де Суд зазначив наступне:
п.20. Суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (рішення у справах «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), та «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява №38 717/04, п. 28, від 14 жовтня 2010 року).
п.21. Суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
Прокурором в судовому засіданні було доведено, що раніше заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшились і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 на даний час органами досудового розслідування обвинувачується у вчинені двох грабежів, які відносяться до тяжких злочинів та один з яких був поєднаний з насильством. Також він має три не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості за корисливі злочини у тому числі і за розбійний напад. Крім того, став обвинуваченим у даному кримінальному провадженні через місяць після звільнення з місць позбавлення волі за ряд злочинів, серед яких був розбійний напад, що свідчить про те, що він фактично не став на шлях виправлення та залишаючись на свободі продовжує бути суспільно-небезпечною особою для оточуючих. До того ж, під час судового засідання обвинувачений поводив себе агресивно по відношенню до складу суду, висловлювався нецензурною лайкою та образливими словами на адресу судді, на неодноразові зауваження головуючого не реагував. Внаслідок таких безтактних дій ОСОБА_5 , судом було прийняте рішення про видалення останнього тимчасово із залу суду. Тому такі агресивні дії і погрози на адресу судді свідчать про те, що перебуваючи на свободі обвинувачений зможе негативно впливати на потерпілих та свідків, якщо навіть суд не є для нього авторитетом і він на жодне зауваження головуючого судді не реагував.

Всі вищенаведені обставини дають суду законні підстави для висновку про наявність на даний час ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки у випадку перебування на свободі обвинувачений за перелічених обставин зможе ухилитись від суду, зможе незаконно впливати на потерпілих з метою зміни показань до того, як суд почне досліджувати докази по даному кримінальному провадженню, а також є підстави для висновку, що зможе вчиняти нові інши кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох епізодів грабежів - це характеризує його як особу, що схильна до вчинення корисливих злочинів.

Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 29.03.2019 року вище зазначені ризики на даний час не зменшились, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання його під вартою ще на 60 днів, тобто по 17.05.2019 року включно, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за вище перелічених причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 331 350 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, до 24:00 год. 17.05.2019 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Сумського слідчого ізолятору.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя ОСОБА_1