Кримінальне провадження № 629/5278/18
Номер провадження 1-кп/629/177/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000145 від 22.08. 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова, Харківської області, громадянки України, з неповною вищою освітою, не працюючої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

14.05.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 травня 2018 року, який набрав законної сили 14 червня 2018 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Після цього, 21.06.2018 року ОСОБА_4 була ознайомлена працівниками Лозівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області з умовами та порядком відбування покарання та направлена для відбування покарання у виді громадських робіт до КП «ЕКО-САН» Лозівської міської ради. Згідно наказу директора КП «ЕКО-САН» № 93-к від 22.06.2018 року ОСОБА_4 прийняли для відпрацювання безоплатних громадських робіт, після чого її ознайомили з графіком виходу на роботу.

Згідно графіку виходу на роботу на червень 2018 року ОСОБА_4 зобов`язана відпрацювати громадські роботи в період з 22.06.2018 р. по 27.06.2018 р. Згідно графіку виходу на роботу на липень 2018 року ОСОБА_4 зобов`язана відпрацювати громадські роботи в період з 02.07.2018 р. по 31.07.2018 р. Згідно графіку виходу на роботу на серпень 2018 р. ОСОБА_4 зобов`язана відпрацювати громадські роботи в період з 01.08.2018 р. по 31.08.2018 р.

Але в період з 25.06.2018 р. та 26.06.2018 р., з 17.07.2018 р. по 31.07.2018 р., з 01.08.2018 р. по 07.08.2018 р. та 10.08.2018 р. по 17.08.2018 р. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування призначеного покарання, без поважних причин не з`явилася для відбуття громадських робіт до КП «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кримінально виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Станом на 06.11.2018 року ОСОБА_4 відпрацьовано 240 годин.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе визнала повністю та пояснила у судовому засіданні, що дійсно скоїла інкримінований їй злочин при зазначених обставинах. У скоєному злочині щиро розкаялася.

Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченої ОСОБА_4 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оскаржуються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої і дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена, її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_4 скоїла злочин невеликої тяжкості.

Дослідженням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку лікаря нарколога перебуває з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується посередньо, незаміжня, утриманців немає. Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинувачену ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченої, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 ст. ст. 69, 69-1КК України у суду відсутні.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1