У Х В А Л А

12 листопада 2018 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції з державною установою «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за єдиним № 0003308 від 05.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, надійшовший від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області від 03.10.2018 року,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

потерпіла: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 04.10.2018 р. за вищевказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання на 22.10.2018 р., але провести судове засідання не представлялось можливим у зв`язку з неявкою обвинуваченого, таким чином проведення підготовчого судового засідання відкладалось на 12.11.2018 р.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Потерпіли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились про час та дату розгляду повідомлені належним чином заяв про відкладання слухання справи від останніх не надходило.

Прокурор в судовому засіданні заяв клопотання про направлення зазначеного обвинувального акту відносно ОСОБА_3 для вирішення питання про об`єднання з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 по іншому кримінальному провадженню, який перебуває в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Заявлене клопотання прокурора, потерпілою, обвинуваченим та захисником було підтримано, останні не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень для розгляду по суті в одному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Згідно ч. 1ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Враховуючи заявлене клопотання прокурора, щодо об`єднання в одне кримінальне провадження всіх справ відносно ОСОБА_3 , які перебувають в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, суд вважає необхідним для вирішення питання про об`єднання справ з іншим кримінальним провадженням відносно ОСОБА_3 , яке перебуває в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, направити кримінальне провадження № 357/11641/18; 1-кп/357/1713/18, головуючому по справі для вирішення питання про об`єднання справ.

Таким чином, на підставі викладеного вважаю задоцільне питання про призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0003308 від 05.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, доцільно вирішити після розгляду питання про об`єднання зазначених обвинувальних актів в одне кримінальне провадження.

Крім цього, під час підготовчого судового засідання прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України не зменшилися. Обвинуваченому інкримінується вчинення тяжких кримінальних правопорушень. Вважає, що є наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також може продовжити вчиняти злочини, оскільки останній раніше неодноразово судимий, постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків немає, що створює передумови для вчинення нових злочинів.

Так, строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 19.11.2018 року, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 за наступними підставами.

Потерпіла ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання прокурора з підстав зазначених в клопотанні.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання заявленого прокурором про продовження строку тримання під вартою, оскільки відбуває покарання за вироком.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_3 , в задоволенні клопотання прокурору просив відмовити.

Враховуючи вимоги ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0003308, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 19.11.2018 року.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-317, 334, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів - по 10.01.2019 року включно.

Направити кримінальне провадження за № 357/11641/18; 1-кп/357/1713/18, відносно ОСОБА_3 для подальшого вирішення питання про об`єднання справ відносно ОСОБА_3 , яке перебуває в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала суду в цілому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає окремому оскарженню. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1