КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1325/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181КПК України Доповідач: ОСОБА_2
20 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2019 року, -
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, в певний час доби, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 березня 2019 року включно, щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Олешки Горностаївського району Херсонської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого начальником відділу агропромислового розвитку Іванківської РДА, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 ,подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що в діях підозрюваного відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення, а з боку ОСОБА_12 наявні провокація до вчинення злочину. Вказує, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, оскільки не підтверджена доданими до клопотання матеріалами. Додає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є припущеннями.
Також захисник зазначає, що ОСОБА_10 до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягався, раніше не судимий, одружений, має дітей, веде нормальне соціально-побутове життя, приймає участь у розвитку смт. Іванків, має вищу освіту, постійне місце реєстрації та проживання, постійне місце роботи, позитивно характеризується. Стверджує, що ОСОБА_10 діяв виключно у межах наданих йому повноважень, виконуючи свої обов`язки, а інкриміноване кримінальне правопорушення підозрюваний не вчиняв, вину не визнає.
Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що питання про надання ТОВ «ГУД ФРУТС» в оренду витребуваних земельних часток для ведення садівництва вирішувалося колегіально на сесії Кухарської сільської ради, а тому ОСОБА_10 жодним чином не міг впливати на рішення сільської ради щодо можливості надання земельних ділянок в оренду. Додає про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного будь-якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
28.01.2019 ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.01.2019 ОСОБА_10 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2019 року задоволено частковота застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в певний час доби, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 березня 2019 року включно.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненніпідозрюваним ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Твердження апелянта про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки в діях підозрюваного відсутній склад інкримінованого злочину, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколі допиту свідка директора ТОВ «ГУД ФРУТС» ОСОБА_12 , протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_12 , протоколі огляду та вручення ОСОБА_12 грошових коштів від 28.01.2019, протоколі обшуку приміщення відділу агропромислового розвитку Іванківської районної державної адміністрації Київської області за адресою: Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 17 від 28.01.2019, протоколі допиту свідка землевпорядника Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області ОСОБА_13 , протоколі допиту свідка голови Кухарської сільської ради ОСОБА_14 , протоколі допиту свідка діловода відділу агропромислового розвитку Іванківської РДА ОСОБА_15 .
Крім того, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
Твердження адвоката про те, що ОСОБА_10 діяв виключно у межах наданих йому повноважень, виконуючи свої обов`язки, а з боку ОСОБА_12 наявні провокація до вчинення злочину, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, як і доводи апеляційної скарги з приводу того, що питання про надання ТОВ «ГУД ФРУТС» в оренду витребуваних земельних часток для ведення садівництва вирішувалося колегіально на сесії Кухарської сільської ради, у зв`язку із чим ОСОБА_10 не міг впливати на нього.
Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_10 .
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_10 на свободу.
Доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_10 до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягався, раніше не судимий, одружений, має дітей, веде нормальне соціально-побутове життя, приймає участь у розвитку смт. Іванків, має вищу освіту, постійне місце реєстрації та проживання, постійне місце роботи, позитивно характеризується, були предметом дослідження слідчого судді, у зв`язку з вимогами ст. 178 КПК України та не свідчать про можливість запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.
Враховуючи наведене, доводи захисника щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту в певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та застосовано щодоОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, в певний час доби, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 29 березня 2019 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ _________________________ ________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4