Справа №560/21/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000711 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240; ч. 2 ст. 342 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 16 листопада 2017 року в період з 10 год. по 13 год., на полі поблизу с. Мочулище Дубровицького району, порушуючи вимоги ст. 19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою мотопомпи заводського виробництва, призначеної для подачі води під тиском та обладнання до неї, шляхом гідророзмиву ґрунту, здійснював видобуток каміння бурштину-сирцю, який, відповідно до Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року "Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення становить 10 грн. (порушення земельного покриву).

Крім того, цього ж дня, під час документування злочину працівниками поліції по факту незаконного видобутку бурштину-сирцю, ОСОБА_5 чинив опір працівнику правоохоронного органу - начальнику сектору реагування патрульної поліції №2 Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , з метою перешкоджання документування злочину, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на активну фізичну протидію законним вимогам ОСОБА_6 , направлених на запобігання протидії документування злочинних дій, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відповідальності, умисно здійснював активний фізичний опір працівнику правоохоронного органу - начальнику сектору реагування патрульної поліції № 2 Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_6 , який виразився у штовханні та шарпанині останнього за одяг. При цьому, ОСОБА_5 , на законні вимоги працівника поліції припинити порушувати громадський порядок, припинити чинити опір та надати можливість виконувати свої службові обов`язки не реагував та свідомо їх ігнорував.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованих злочинів визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюються.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаних злочинів повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 16 листопада 2017 року він та поліцейський ОСОБА_7 були задіяні на відпрацювання Дубровицького району по факту виявлення незаконного видобутку бурштину-сирцю. Відповідно до графіка відпрацювання, вони повинні були прибути на землі Мочулищенської сільської ради. Прибувши до лісового масиву, що розташований неподалік автодороги між с. Мочулище та м. Дубровиця, вони пішим ходом попрямували в напрямку с. Мочулище. Підходячи ближче до села, вони почули звук мотопомпи та пішли в тому напрямку. Підійшовши десь за метрів 300 до села, вони побачили мотопомпу заводського виробництва жовтого кольору, яка стояла на березі канави та працювала. Від мотопомпи відходила лінія пожежних рукавів в кінці якої двоє тримали в руках металеві жердини до яких прикріплений був шрайбер та з якого витікала вода розмиваючи під тиском ґрунт. Позаду них стояв невідомий чоловік, в руках якого був підсак. Коли вони почали підходити ближче, то чоловік, який був з підсаком, підбіг до них і запитав хто вони. На що вони відповіли, що є працівниками поліції та повідомили їм, що вони незаконно видобувають бурштин та їхня злочинна діяльність буде припинена відповідно до закону. Також вони сказали йому, щоб він глушив мотопомпу та підійшли до двох хлопців, які тримали металеві тички із шрайбером. Підійшовши, вони почали відразу проводити фотофіксацію на камеру мобільного телефону. Побачивши це, двоє, які тримали тичку, відразу почали втікати в напрямку с. Мочулище, а той хто підходив до них почав бігти в напрямку м. Дубровиця. Він прийняв рішення бігти за ним. Пробігши деяку відстань, він побачив, що той чоловік побіг в рів, перебігши який, він схопив того чоловіка руками за ногу і він впав на землю та почав повзти на берег року. Вилізши на берег, він почав застосовувати до нього заходи фізичного впливу, а саме хотів загнути руку за плече та так його тримати. Однак у нього не вийшло, оскільки він викрутився та почав його обома руками тягати за одяг, щоб вирватися. Потім вони знову впали на землю і він перевернув його на спину, а сам ліктем своєї руки давив йому на горло. Потім він хотів вирватися і вони кілька разів перекрутилися. Після цього він встав з нього та почав бігти, але послизнувся та знову впав. Тоді він підбіг до нього та заламав руку за плече і вже на цей раз його втримав та почекав поліцейського ОСОБА_7 та додаткову групу Дубровицького ВП.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - бурштину-сирцю та опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 342 КК України є правильною.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, не перебування на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ".

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Слід зазначити, що як передбачає ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України, у виді штрафу із застосуванням ст. 70 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100КПК України

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240; ч. 2 ст. 342 КК України, призначивши покарання:

за ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень);

за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Речові докази:

- мотопомпу заводського виробництва, передану на зберігання в Дубровицький ВП - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1