УХВАЛА

25 лютого 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0006850 від 29.09.2016, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме нежитловими приміщеннями об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 120,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ПП «ХОЛЛАНД ГРУП».

З клопотання вбачається, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0006850 від 29.09.2016 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в невстановлений час, в невстановленому місці, маючи умисел на придбання підробленого рішення суду, з метою подальшого його використання, діючи за попередньою змовою групою осіб, надав невстановленій досудовим слідством особі свої анкетні дані, анкетні дані ОСОБА_6 та дані щодо однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 (вказана особа з 21.02.2003 фактично є ОСОБА_8 , після укладення шлюбу з громадянином США ОСОБА_9 . Мексфілдом змінила прізвище на ОСОБА_10 ), з метою підроблення офіційного документа, а саме: Рішення Рівненського міського суду Рівненської області №2-4389/07 від 13.04.2006, що надавало право власності на вказану квартиру.
Таким чином, ОСОБА_5 надав можливість невстановленій слідством особі, в невстановлений час, в невстановленому місці скласти підроблене рішення суду, а саме: Рішення Рівненського міського суду Рівненської області №2-4389/07 від 13.04.2006 в резолютивній частині якого зазначено, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно задовольнити та визнати право власності на однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_5 .
В подальшому невстановлена досудовим слідством особа, в невстановлений час, в невстановленому місці, електрофотографічним способом друку підробила, шляхом повного виготовлення фальшивого за змістом документа, схожого на справжній, Рішення Рівненського міського суду № 2-4389/07 від 13.04.2006 року, шляхом внесення в текст рішення завідомо неправдивих відомостей, в тому числі про те, що ОСОБА_5 набув права власності на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_3 , а також нанесення відтиску гербової печатки Рівненського міського суду шляхом копіювально-розмножувальної техніки з програмовим забезпеченням та виконання підпису від імені судді Рівненського міського суду ОСОБА_11 пишучим приладом барвником синього кольору.
Після цього, в невстановлений період часу впродовж 2016 року, в невстановленому місці ОСОБА_5 отримав від невстановленої особи підроблене рішення Рівненського міського суду №2-4389/07 від 13.04.2006.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , в невстановлений період часу впродовж 2016 року, в невстановленому місці, маючи умисел на придбання підробленого рішення суду, з метою подальшого його використання, діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи повторно, надав невстановленій досудовим слідством особі свої анкетні дані, анкетні дані ОСОБА_8 , дані щодо однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , дані щодо реєстрації останньої у зазначеній однокімнатній квартирі, з метою підроблення рішення суду, а саме: Заочного Рішення Рівненського міського суду №569/8993/16-ц від 08.08.2016, яким визнано ОСОБА_8 такою, що втратила право на проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , а також надано право ОСОБА_5 зняти з реєстрації ОСОБА_8 за вказаною адресою.
Таким чином, ОСОБА_5 надав можливість невстановленій слідством особі, в невстановлений період часу впродовж 2016 року, в невстановленому місці скласти підроблене рішення суду, а саме: Заочне Рішення Рівненського міського суду №569/8993/16-ц від 08.08.2016 в резолютивній частині якого вказується, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , про визнання особи такою, що втратила право на проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та зняти з реєстрації ОСОБА_8 за вказаною адресою.
В подальшому невстановлена досудовим слідством особа, в невстановлений період часу впродовж 2016 року, в невстановленому місці, електрофотографічним способом друку підробила, шляхом повного виготовлення фальшивого за змістом документа, схожого на справжній, Заочне Рішення Рівненського міського суду №569/8993/16-ц від 08.08.2016 шляхом внесення в текст рішення завідомо неправдивих відомостей, в тому числі про те, що ОСОБА_8 , визнано такою, що втратила право на проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та вирішено зняти з реєстрації ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 та нанесення відтиску гербової печатки Рівненського міського суду виконано за допомогою струменового принтера із кольоровим способом відтворення і виконання підпису від імені судді Рівненського міського суду ОСОБА_12 за допомогою кулькової ручки.
Після цього, в невстановлений період часу впродовж 2016 року, в невстановленому місці ОСОБА_5 отримав від невстановленої особи підроблене заочне рішення Рівненського міського №569/8993/16-ц від 08.08.2016.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на привласнення чужого майна, діючи умисно, достовірно знаючи, що Рішення Рівненського міського суду №2-4389/07 від 13.04.2006, щодо набуття ним права власності на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_3 та Заочне Рішення Рівненського міського суду №569/8993/16-ц від 08.08.2016, яким визнано ОСОБА_8 такою, що втратила право на проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та надавало право ОСОБА_5 зняти з реєстрації ОСОБА_8 за вказаною адресою - є підробленими, використав вказані завідомо підроблені документи.
Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим слідством точний час, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на привласнення майна ОСОБА_8 , особисто подав до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Регіонального центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Рівне, майдан Просвіти, 2 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №16666526, квитанцію про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію та завідомо підроблене рішення Рівненського міського суду №2-4389/07 від 13.04.2006 про реєстрацію права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_5 .
26.04.2016, о 18:34 год. державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Регіонального центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_13 , за адресою: м. Рівне, майдан Просвіти, 2 за результатами розгляду заяви за №16666526 та інших документів, поданих ОСОБА_5 для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована АДРЕСА_2 , проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, яка належала ОСОБА_6 , за ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим слідством точний час, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на привласнення майна ОСОБА_8 , діючи повторно, особисто подав до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Регіонального центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Рівне, майдан Просвіти, 2, завідомо підроблене Заочне рішення Рівненського міського суду №569/8993/16-ц від 08.08.2016 щодо визнання ОСОБА_8 такою, що втратила право на проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та зняття, останньої з місця реєстрації за вище вказаною адресою.
23.08.2016, у невстановлений досудовим слідством точний час, державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Регіонального центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_14 , за адресою: м. Рівне, майдан Просвіти, 2, за результатами розгляду заочного рішення Рівненського міського суду №569/8993/16-ц від 08.08.2016, поданого ОСОБА_5 для зняття з реєстрації ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , проведено реєстраційну дію та знято з реєстрації ОСОБА_8 за вказаною адресою.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26.04.2016 року, о 18:34 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Регіонального центру надання адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Рівне, майдан Просвіти, 2, шляхом подання державному реєстратору завідомо підробленого рішення Рівненського міського суду № 2-4389/07 від 13.04.2006, щодо набуття права власності на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_3 , за ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з метою протиправного збагачення, достовірно знаючи, що приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_8 , заволодів вказаною квартирою, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди в розмірі 448 700 грн., що в шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що є особливо великим розміром.

У 2016 році, точний час досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Рівненської нотаріальної контори, що за адресою: м. Рівне, вул. Грушевського, 77, оф.202, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою протиправного збагачення, достовірно знаючи, що приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 перебуває у його власності незаконно, згідно завідомо підробленого рішення Рівненського міського суду № 2-4389/07 від 13.04.2006, щодо набуття права власності на вказану квартиру, подав приватному нотаріусу Рівненського нотаріального округу ОСОБА_15 витяг з Єдиного Реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому зазначено, що право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_5 .

ОСОБА_16 , діючи під впливом обману ОСОБА_5 , який виразився в тому, що ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_16 неправдиві відомості про право власності на приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , погодився укласти з ОСОБА_5 договір купівлі - продажу вказаної квартири за фактичною вартістю 14500 доларів США, як повний розрахунок, що відповідає 378 160 гривень відповідно до офіційного курсу Національного банку України на момент вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, 01.09.2016, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, в приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_5 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_16 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер № 2007 від 01.09.2016, за ціною 87526 грн. зазначеною в договорі купівлі продажу.

Після укладення договору купівлі-продажу квартири, 01.09.2016, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, поблизу приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_16 , діючи під впливом обману ОСОБА_5 , будучи введений в оману щодо дійсного володільця квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якості повної оплати за квартиру передав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 14500 доларів США, згідно укладеної розписки між ОСОБА_5 . Та ОСОБА_16 від 01.09.2016 про повний розрахунок за продаж вказаної квартири, що відповідає 378 160 гривень відповідно до офіційного курсу Національного банку України на момент вчинення кримінального правопорушення, якими він незаконно заволодів, шляхом обману, заподіявши ОСОБА_16 майнову шкоду у розмірі 378 160 грн., що в двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на дату вчинення кримінального правопорушення, що є великим розміром.

Крім цього, 26.04.2016 внаслідок реалізації заздалегідь розроблених декількох етапів злочинної діяльності, ОСОБА_5 шахрайським шляхом у незаконний спосіб придбав право на розпорядження квартирою АДРЕСА_2 та спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 448 700 грн. гривень, що в шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та складає особливо великі розміри.

З метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що право на розпорядження квартирою АДРЕСА_4 набуте ним унаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, з метою легалізації, 01.09.2016, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_5 , виступив в якості продавця та уклав із ОСОБА_16 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , реальна ринкова вартість якої відповідно до висновку будівельно-оціночної експертизи становить 456000 грн., на момент вчинення правочину.

Внаслідок укладення договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_5 та ОСОБА_16 від 01.09.2016, та його посвідчення приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_15 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності квартири за ОСОБА_16 .
Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що він скоює дії з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а саме внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі, реалізував набуте ним унаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння право розпоряджатись квартирою АДРЕСА_4 та уклав із ОСОБА_16 договір купівлі продажу від 01.09.2016, відчуживши вказану квартиру останньому за фактичною вартістю 14500 доларів США, що відповідає 378 160 гривень згідно офіційного курсу Національного банку України на дату вчинення кримінального правопорушення.

14.02.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у власності ПП ««НА ЛЄРМОНТОВА» (ідентифікаційний код юридичної особи 42370725), де керівником та кінцевим бенефіціарним власником являється підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_7 , рахується нежитлові приміщення об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 120,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак із сформованої інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2019 року вбачається, що з метою укриття вказаного майна від правоохоронних органів, та позбавлення можливості накласти арешт на дане майно, ОСОБА_5 в особі директора ПП «НА ЛЄРМОНТОВА» відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 20.02.2019 здійснила передачу вказаного майна у приватну власність ПП «ХОЛЛАНД ГРУП», що підтверджено інформаційною довідкою від 21.07.2016 за №157139105.

Санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання із конфіскацією майна. Крім того, конфіскацію майна передбачає ч. 1 ст. 209 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні доводить, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0006850 від 29.09.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України.
Згідно Інформаційної довідки із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у власності ПП ««НА ЛЄРМОНТОВА» (ідентифікаційний код юридичної особи 42370725), де керівником та кінцевим бенефіціарним власником являється підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_7 , рахується нежитлові приміщення об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 120,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, а саме нежитловими приміщеннями об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 120,3 кв.м., за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 29, що на праві приватної власності належить ПП «ХОЛЛАНД ГРУП», яке є доказом та предметом злочину, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт шляхом заборони розпорядження нерухомим майном, а саме нежитловими приміщеннями об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 120,3 кв.м., за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 29, що на праві приватної власності належить ПП «ХОЛЛАНД ГРУП» (код ЄДРПОУ - 42288039), з забороною здійснення будь-якій особі реєстрацію, розпорядження, відчуження вказаного нерухомого майна до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1