Справа № 620/131/18
Провадження № 1-кп/626/36/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000101 від 06.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Федорівка Глобинського району Полтавської області, громадянки України, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не засудженої в силу ст.89 КК України, за ч.3 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2018 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000010, складений 21.02.2018 року начальником СВ Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та затверджений заступником керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Відповідно до висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, остання 15 грудня 2017 року, у проміжок часу з 12-ї години 50 хвилин до 15-ї години, знаходилась в приміщенні Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області у службовому кабінеті начальника Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище. Обвинувачена діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за сприяння з боку ОСОБА_8 з використанням службового становища у вирішенні питання про винесення вироку не пов`язаного з реальним позбавленням волі відносно обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_9 , запропонувала, а в подальшому надала службовій особі, яка займає відповідальне становище начальника Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 400 доларів США та 5000 грн.

За вказаних обставин ОСОБА_5 обвинувачується за ч.3 ст.369 КК України - пропозиції, обіцянці та наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.369 КК України.

Захисник просила повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Обвинувачена ОСОБА_5 проти клопотання захисника ОСОБА_4 не заперечувала.

За таких обставин суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000101 , приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обовязковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п.13 ст.3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог кримінального процесуального закону формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Суд дійшов висновку про наявність недоліків обвинувального акту, які є обґрунтованими підставами для його повернення прокурору.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного

він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82, п. 79).

Крім того, Суд констатував, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно

аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі "Пелісьєта Сассі проти Франції", п.52).

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ("Девеер проти Бельгії" від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року.

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, направлений до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 вказаним вимогам не відповідає.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме пропозиція, обіцянка та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, начальника Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , неправомірної вигоди, який не є стороною кримінального провадження у розумінні ст. 3 КПК України кримінального провадження № 0000101 від 06.12.2017, а відомості про здійснення або не здійснення досудового розслідування відносно нього відсутні.

У відповідності до усталеної практики Верховного Суду , у разі виділення матеріалів кримінального провадження стосовно інших осіб в окреме провадження, посилання в обвинуваченні на прізвища вказаних осіб є неприпустимим.

За таких обставин, на думку суду, при здійсненні судового розгляду кримінального провадження в межах поданого прокурором обвинувального акту, в якому зазначається особа, щодо якої відсутні відомості про здійснення або не здійснення досудового розслідування в окремому кримінальному провадженні, не є за можливе реалізувати право особи на особисту присутність в судовому засіданні зокрема та право на захист загалом.

Натомість, міжнародні стандарти у галузі, судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист, прав людини і основоположних свобод, частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні, права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд погоджується з доводами захисника ОСОБА_4 , які викладені у клопотанні до суду про те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення , що суперечить п.5 ч.2 ст.291 КПК України. В тексті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими під час досудового розслідування, міститься правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення ч.3 ст.369 КК України, але не зазначено формулювання обвинувачення висунутого ОСОБА_10 . Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення полягає у детальному описі об`єктивної сторони а також суб`єктивних ознак інкримінованого підозрюваному правопорушення.

Отже, за таких обставин суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000101, складений 21 лютого 2018 року не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 371, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000101 від 06.12.2017 року з відповідними додатками стосовно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України повернути заступнику керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) діб з моменту її оголошення до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1