Справа № 333/5675/18
Провадження 1-в/333/24/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відео конференції, заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

У заяві зазначено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . є особою з інвалідністю II групи по психічному захворюванню. Перебував під наглядом дитячого лікаря-психіатра в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 2011 року з діагнозом: «Носоціалізований розлад поведінки, низький рівень знань», а з 2016 року перебуває під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом: «Гебефренна шизофренія». 22.08.2016 року ОСОБА_8 скоїв суспільно-небезпечне діяння: діючи за попередньою змовою у групі з неповнолітніми, маючи на меті заволодіння чужим майном, покликав до себе неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , у якого дізналися чи має останній при собі мобільний телефон, повідомивши, що їх цікавить модель зарядного пристрою до мобільного телефону, дізнавшись, що неповнолітній ОСОБА_9 його має, та заволоділи його телефоном. 28.08.2016 року повторно скоїв суспільно-небезпечне діяння: заволодів мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_10 , при цьому застосовував насилля, штовхнув ОСОБА_10 в груди на дерев`яний паркан, після чого наніс один удар кулаком в область обличчя. За висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження. Стаціонарно проводилась судово-психіатрична експертиза від 13.03.2017 року, за висновком якої пацієнт за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу зі звичайним типом нагляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.05.2017 року до ОСОБА_8 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним типом нагляду за скоєні в стані неосудності суспільно-небезпечні діяння, передбачені ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2 КК Україні. На виконання цієї ухвали ОСОБА_8 знаходився на примусовому стаціонарному лікувати в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 10.10.2016 року по 08.05.2018 року. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запорожжя від 08.11.2017 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним типом нагляду були продовжені.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запорожжя від 08.05.2018 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним типом нагляду змінені зі стаціонарного примусового лікування на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За останні 6 місяців пацієнт своєчасно відвідував дільничного лікаря-психіатра, регулярно приймав підтримуюче лікування. Критика до хвороби та скоєного правопорушення сформована. Стан медикаментозної ремісії. Має чітку настанову регулярно відвідувати лікаря-психіатра та приймати підтримуюче лікування у добровільному порядку. 16.10.2018 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_8 страждає на тяжкий психічний розлад у формі гебефренної шизофренії, безперервний перебіг, з вираженим емоційно-вольовим дефектом. Стан медикаментозної ремісії. На теперішній час психічний стан пацієнта такий, що не потребує продовження примусових заходів медичного характеруу вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
У судовому засіданні представник комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради та лікар-психіатр заяву підтримали, просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, місце та дату розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, заяв про відкоалення розгялду справи до суду не надав.

Захисник, прокурор заперечували проти задоволення заяви, оскільки в судове засідання ОСОБА_8 не з`явився, що свідчить про те, що стан його здоров`я не поліпшився.

Крім того, з пояснень лікаря-психіатра ОСОБА_5 ОСОБА_8 виїхав за межі Запорізької області та перебуває десь на Західній Україні, тим самим порушив правила примусового заходу медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, встановлені ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2018 року.

Суд, заслухавши представника комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Згідно ч.1 ст.95 КК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», відповідно до яких у справах про продовження, зміну або скасування (припинення) примусових заходів медичного характеру повідомлення про день і місце судового розгляду представника адміністрації психіатричного закладу і самої особи, щодо якої вирішується таке питання, є обов`язковим.

Окрім того, частиною 2 статті 514 Кримінально - процесуального України передбачені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, а саме: зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Положеннями Закону України «Про примусову психіатричну допомогу» №1489-III від 22 лютого 2000 року, зокрема, статтею 19, передбачені підстави для припинення застосування примусового заходу медичного характеру, які вирішуються судом, а саме: зміна стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала.
ОСОБА_8 неодноразово викликався до судового засідання, але жодного разу на виклик суду не з`явився, що може свідчити про те, що видужання вищевказаної особи під сумнівом та зміни у стані її здоров`я, завдяки яким відпала би потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру, не настали.
Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 08.02.2019 року.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_11