КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4413/18
Провадження № 1-кп/552/313/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальне провадження № 001350 від 30.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави, громадянки України, освіта середня, не працюючої, заміжньої, дітей на утриманні не має, в силу ст.89 КК України раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:
25 травня 2018 року близько 02 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на пішохідному переході, що на розриві Каштанової алеї біля кафе «Вогник» в м. Полтава по вул. Соборності, 66, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла гр-ці ОСОБА_4 однин удар правою ногою, опустивши її зверху вниз із прискоренням в ділянку живота зправа, коли потерпіла лежала на спині обличчям догори на асфальтному покритті проїжджої частини, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у виді закритої тупої травми живота: травматичного розриву печінки з розвитком внутрішньо-черевної кровотечі, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитана суді обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнала частково та розповіла, що ввечері 24 травня 2018 року вона разом із друзями вивезла свого чоловіка, який є інвалідом 1-ї групи, у інвалідній колясці на прогулянку до Каштанової алеї та розмістилися на лавочці біля кафе «Вогник», що по вул. Соборності, 66 в м. Полтаві. Близько першої години ночі вона пішла у кафе «Вогник» за кавою, а коли через кілька хвилин повернулася, то виявила, що біля чоловіка на лавочці сидить незнайома жінка у нетверезому стані. Коли її чоловік попросив незнайому жінку не заважати їм спілкуватися, то остання почала його ображати. ОСОБА_5 заступилася за нього і, взявши незнайомку під руку почала її відводити. Але остання почала її відштовхувати. Тоді ОСОБА_7 теж її штовхнула і незнайомка, спіткнувшись об бордюр, не втрималася та почала падати. При цьому, падаючи, вона схопилася за кофту ОСОБА_5 і вони впали разом. При цьому, потерпіла впала спиною на асфальт, а вона всім тілом на неї зверху. В цей час до них підбігли хлопці зі служби охорони «Явір 2000», які виявилися випадково поруч, та допомогли їм підвестися. Після чого, ОСОБА_5 пішла до свого чоловіка та друзів, а потерпіла перейшла на іншу сторону догори (розвороту), де також сіла на лавочку та з кимось спілкувалася. Наполягає, що навмисно ударів ногами по тулубу потерпілій не наносила. Якщо і завдала потерпілій зазначених тілесних ушкоджень, то випадково, під час падіння. Просить вибачення у потерпілої ОСОБА_4 . Також пояснила, що в рахунок відшкодування витрат лікарні на лікування потерпілої нею сплачено тисячу гривень. Відшкодувати завдані збитки в повному обсязі потерпілій, а також витрати понесені лікувальним закладом, на даний час не в змозі, оскільки має скрутне матеріальне становище, так як не працює, а доглядає свого чоловіка.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 свою вину визнала частково, її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України повністю доводиться:

показаннями допитаних в суді:

потерпілої ОСОБА_4 , яка розповіла, що 24.05.2018 року ввечері вона поїхала до своєї сестри, яка мешкає у гуртожитку у мікрорайоні «Алмазний» у м. Полтава, де вони вживали слабоалкогольні напої. Близько першої години ночі вона попрощалася та, вийшовши з гуртожитку, зупинила якусь машину, на якій доїхала до кафе «Вогник», що поблизу зупинки «5 школа». У кафе вона купила каву та пішла до Каштанової алеї, щоб присісти на лавочку. На одній із лавочок сиділо кілька чоловіків, один з них був у інвалідній колясці. Вона підсіла до них та почала з ними розмову. Через кілька хвилин до них підійшла жінка, а саме ОСОБА_5 . В ході спілкування у ОСОБА_5 відносно неї виникла якась агресія. ОСОБА_5 почала ображати та штовхати її. Коли ОСОБА_4 розвернулася та вже почала від них відходити, на розриві Каштанової алеї її наздогнала ОСОБА_5 і сильно штовхнула, від чого вона впала спиною на проїжджу частину. Після чого ОСОБА_5 сіла на неї зверху та почала наносити удари руками по обличчю та хапати за волосся. В цей момент до них підбігли якісь хлопці та почали відтягувати від неї ОСОБА_5 . Тоді ОСОБА_5 з силою вдарила її у живіт ногою. Після цього удару ОСОБА_4 відчула сильний біль у животі і втратила свідомість. Коли вона прийшла до тями, то побачила біля себе незнайомого молодого чоловіка, який допоміг їй підвестися і викликав швидку допомогу, яка забрала її до лікарні, де її терміново було прооперовано;

свідка ОСОБА_8 , який показав, що близько 2 години ночі 25.05.2018 року він сидів на лавочці у ОСОБА_9 алеї навпроти кафе «Вогник» та почув сварку між двома жінками на сусідній лавочці, де сиділа гучна компанія. Через кілька хвилин він вирішив іти додому. Пройшовши повз лавочку, на який сиділа гучна компанія, на розвороті дороги, що розриває ОСОБА_9 алею, побачив бійку між двома жінками. Та жінка, що була крупнішої тілобудови, штовхнула іншу. Від чого остання впала на проїжджу частину дороги спиною донизу. Після чого жінка, що її штовхнула, сіла на неї зверху та почала наносити їй удари руками. Він підбіг до неї та почав відтягувати від потерпілої. І коли він вже зміг підвести жінку, що була зверху, остання вдарила правою ногою зверху вниз у живіт потерпілій. Від удару потерпіла скрутилася та лягла на бік.Після цього бійка припинилася. Тоді він допоміг потерпілій встати, довів її до найближчої лавочки та викликав швидку допомогу. Потім приїхала швидка та забрала потерпілу у лікарню. В обвинуваченій ОСОБА_5 він впізнає жінку, що наносила удари потерпілій;

свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які показали, що працюють охоронцями у приватній службі охорони «ЯВІР 2000». 25.05.2018 року близько 2 години ночі вони у складі групи оперативного реагування приїхали на виклик до кафе «Вогник» і коли вже після відпрацювання вийшли з приміщення кафе, щоб їхати на інший об`єкт, то почули жіночі крики та побачили в ОСОБА_9 алеї бійку між двома жінками. При цьому, одна з жінок лежала на землі, а друга, знаходячись над нею, наносила їй удари руками по обличчю та ногами по тулубу. При цьому, якийсь хлопець намагався захистити жінку, що лежала на землі. Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підійшли до них, то бійка вже припинилася. Обвинувачену ОСОБА_5 вони добре впізнають, оскільки коли вони підійшли, то спілкувалися саме із жінкою, яка наносила удари, тобто із ОСОБА_5 ;

свідка ОСОБА_12 , що є чоловіком обвинуваченої, та свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що є друзями обвинуваченої, які в судовому засіданні підтвердили, що між обвинуваченою та потерпілою в ніч з 24 на 25 травня 2018 року відбувся конфлікт. Так, вони показали, що тієї ночі коли вони відпочивали у ОСОБА_9 алеї, до них підійшла незнайома жінка у нетверезому стані та розпочала з ними розмову. Коли ОСОБА_12 попросив її піти від них, то остання почала його ображати. Тоді ОСОБА_5 штовхнула незнайомку і остання впала. Чи наносила ОСОБА_5 удари потерпілій ОСОБА_4 вони не бачили;

свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які є родичами потерпілої та підтвердили, що 24.05.2018 року ввечері до них приїхала ОСОБА_4 і вони вживали слабоалкогольні напої. Близько першої години ночі вона поїхала додому, а наступного дня вони дізналися, що її побили.

Також вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими та оголошеними суді:

даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2018 року, згідно яких ОСОБА_4 повідомила, що 25.05.2018 року близько 2 год. 15 хв. за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, на розриві доріг біля Каштанової алеї напроти магазину «Вогник», невідома жінка спричинила їй тілесні ушкодження;
даними протоколу огляду місця події від 07.06.2018 року з фототаблицею до нього, згідно яких оглянуто ділянку місцевості в м. Полтава по вул.. Соборності поміж проїжджих частин, навпроти магазину «Вогник» ( м. Полтава, вул. Соборності, 64) на розриві доріг на пішохідному переході;
висновком судово-медичної експертизи № 570 від 19.06.2018 р., згідно якого у ОСОБА_4 , встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота: травматичного розриву печінки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути нога людини в тому числі і у взутті чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, тобто не характерне для утворення при падінні, в напрямку спереду-назад і зі значною силою та можливо в строк і за обставин на які посилається ОСОБА_4 та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці досяжній, але не характерній для само спричинення;
даним протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 13.06.2018 року з фототаблицею до нього, згідно яких остання розповіла та показала на статисті, як наносила їй тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;
додатковим висновком судово-медичної експертизи № 581 від 19.06.2018 р., згідно якого покази потерпілої ОСОБА_4 дані нею 13.06.2018 року в ході проведення слідчого експерименту за її участі, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_4 ;
даним протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 07.06.2018 року з фототаблицею до нього, згідно яких останній розповів та показав на статисті як ОСОБА_5 наносила удари руками та ногами потерпілій ОСОБА_4 ;
додатковим висновком судово-медичної експертизи № 618 від 27.06.2018 р., згідно якого покази свідка ОСОБА_8 дані ним 07.06.2018 року в ході проведення слідчого експерименту за його участі, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_4 .

Аналізуючи докази по справі, зібрані під час досудового слідства та всебічно досліджені в судовому засіданні, суд їх визнає належними, допустимими, об`єктивними та достатніми.

Часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину, суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки її покази в частині того, що вона завдала тяжких тілесних ушкоджень з необережності, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а зібрані у справі докази, що були досліджені судом, є послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи.
Суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні умисного тяжкого злочину. Отже дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставин, що обтяжують покарання винної, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання винної є наявність на утриманні особи, що потребує постійного стороннього догляду.
Так, суд не приймає твердження обвинуваченої, що вона щиро кається у скоєному, оскільки, хоча остання і вибачилася перед потерпілою, але як роз`яснив ВС (постанова ККС ВС від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к), розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Хоча обвинувачена вчинила тяжкий злочин, суд з врахуванням того, що остання характеризується виключно позитивно, конкретних обставин справи, що саме через вади її чоловіка відбувся конфлікт між нею та потерпілою, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення є мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України.
Крім того, з врахуванням вищевикладеного, висновку органів пробації, згідно якого остання має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, а також того, що у неї на утриманні перебуває чоловік інвалід 1-ї групи, який потребує постійного стороннього догляду, суд вважає можливим її виправлення без відбування покарання.
Позов прокурора в інтересах фінансового управління Полтавської районної державної адміністрації підлягає задоволенню, з врахуванням відшкодованої обвинуваченою частини, в розмірі 1277,17 грн.

З метою забезпечення виконання вироку суду ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України i призначити їй покарання п`ять років позбавлення волі.

На пiдставi ст.75 КК України звiльнити ОСОБА_5 вiд вiдбування призначеного покарання, якщо вона протягом трьох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї вироком суду обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом iспитового строку перiодично з`являтися для реєстрацiї в органи з питань пробації i повiдомляти зазначенi органи про змiну мiсця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області витрати за стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 1277 грн. 17 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1