ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/155/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 644/251/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою старшого групи процесуальних керівників у кримінальному провадженні - прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000089 від 14.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000089 від 14.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, старший групи процесуальних керівників у кримінальному провадженні - прокурор Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 13.01.2019 року за адресою: м. Харків вул. С. Грицевця, буд. 29-А.

В обґрунтування скарги прокурор зазначив, що висновок слідчого судді щодо необґрунтованості клопотання є помилковим, оскільки слідчим на підтвердження обґрунтованої підозри та необхідності застосовування заходів забезпечення кримінального провадження було долучено рапорт співробітника поліції від 13.01.2019, заяву та пояснення громадянина ОСОБА_9 і копію протоколу огляду місця події від 13.01.2019р. Відомості, які відображені у вилучених речах можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою збереження майна, вказаного в клопотанні, в тому числі для проведення у подальшому комп`ютерно-технічної експертизи, а також для запобігання його псування, зникнення, втрати, знищення, приховування, передачі, відчуження, просив накласти арешт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника власника майна, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 14.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 203-2 ККУкраїни.

14.01.2019 р. слідчий Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене під час огляду місця події 13.01.2019 року за адресою: м. Харків вул. С. Грицевця, буд.29-А, а саме: системний блок №CZC8413NBC; системний блок №CZC8866SMY; системний блок №49Z9Z3J; системний блок №CZC8413NJ; системний блок №CZC8424WPL; системний блок №48JR43J; системний блок №CZC8413YYG; системний блок №1Q5CZ3J; системний блок №CJJDZ3J; системний блок №CZC91956F5; системний блок №CZC8413YWS; системний блок №88Z9Z3J; системний блок №CZC8196BCK; системний блок №CZC8196BDO; системний блок чорного кольору Frime без номеру; системний блок чорного кольору Frime без номеру; системний блок №2UA1141QQ3; ігрові консолі у кількості 3 шт.; флеш-носії у кількості 14 шт.

Клопотання слідчий мотивував тим, що 13.01.2019 року до Індустріального ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення стосовно того, що за вказаною адресою працює салон ігрових автоматів «СПОРТ-ЛОТО». В ході перевірки отриманої інформації та проведення огляду місця події слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області вилучено згідно протоколу огляду місця події від 13.01.2019 року системні блоки у кількості 17 системних блоків, 3 ігрові консолі, 14 флеш-носіїв. Для збереження зазначеного майна, для досягнення цілей кримінального провадження, в тому числі проведення у подальшому комп`ютерно-технічної експертизи, для встановлення власника вилученого майна, просив накласти арешт на вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000089 від 14.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що слідчим на підтвердження існування обґрунтованої підозри та необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження додано рапорт від 13.01.2019 року, заяву та пояснення громадянина ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і протокол огляду місця події від 13.01.2019 року. Вказані документи не є доказом існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України і в їх сукупності не свідчать про обґрунтованість підозри за ч.1 ст.203-2 КК України і підозра нікому не вручена. Інших доказів, які б свідчили про обґрунтованість підозри слідчий і прокурор не надали, клопотання про їх витребування від третіх осіб не надходило. Наданий слідчим протокол огляду місця події від 13.01.2019 року лише засвідчує факт вилучення 17 системних блоків, 3 ігрові консолі, 14 флеш-носіїв, і сам по собі не підтверджує факт зайняття гральним бізнесом.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя прийшов висновку про те, що надані слідчим докази як окремо так і в своїй сукупності, не підтверджують, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу: якщо воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження. Документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати та доказів володіння, користування або розпорядження вказаним майном підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами не надано, матеріали справи не містять інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні. Не доведено значення вилучення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований, а також процесуальних документів щодо визнання зазначеного майна речовими доказами. Санкція ч. 1 ст. 203-2 КК України не передбачає конфіскації майна, цивільний позов не заявлено.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

В засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що власником майна були надані документи на підтвердження права займатись розповсюдженням лотерей, інші документи. Проте, слідчому судді такі документи надані не були

За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , оскільки вони не спростовують висновки ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.

Як на час розгляду клопотання слідчим суддею, так і на час розгляду судового колегією апеляційної скарги прокурора, підозра власнику майна не пред`явлена, доказів того, що вилучене майно має відношення до кримінального провадження не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу старшого групи процесуальних керівників у кримінальному провадженні - прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді